ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 646, 2008-07-21 13:30

גלעד ארדן: צהרים טובים.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר-היום הצעת חוק המים (תיקון – חובת התקנת אביזרים חוסכי מים במבנים המשמשים גופי ציבור), של חברי הכנסת יוחנן פלסנר, דב חנין, איתן כבל, אסתרינה טרטמן ואנוכי.

גלעד ארדן: זה הדיון השני בהכנה לקריאה הראשונה של הצעת החוק הזאת, שעל חשיבותה כבר הרחבנו בדיון הקודם.

גלעד ארדן: בסוף הדיון הקודם ביקשתי מרשות המים לבוא עם הצעות קונסטרוקטיביות שיאפשרו את המשך הליך החקיקה, כיוון שהצעת החוק בשלב הזה פתוחה לשינוי, כמובן בתנאי שחברי הכנסת יאשרו את השינויים.

גלעד ארדן: אני מציע שבהתחלה רשות המים תציע את ההצעות שלה לתיקונים ולשינויים.

גלעד ארדן: תציגו את השינויים באופן כללי, מבלי להיכנס לניסוחים עצמם.

גלעד ארדן: זה נעשה כשנקרא את הניסוח, ועל כל סעיף נשמע הערות ותיקונים.

ליהי שפייכר: דבר ראשון, הגענו לכמה הסכמות עם העוזרת של חבר הכנסת פלסנר בנוגע להצעת החוק.

גלעד ארדן: את יכולה להגיד שזה עם חבר הכנסת פלסנר, אני מניח שהיא ייצגה אותו בעניין הזה.

ליהי שפייכר: דבר ראשון.

ליהי שפייכר: במבנים שמצויים בבעלות גופי הציבור או בבעלות המדינה יותקנו אביזרים חוסכי מים לפי קביעת מועצת רשות המים, כאשר הדבר ייקבע במסגרת כללים ולא בחקיקה ראשית.

גלעד ארדן: לא הבנתי.

גלעד ארדן: את עורכת דין?

ליהי שפייכר: כן.

גלעד ארדן: תסבירי לי מה נותר בחוק הזה אם החוק יפנה לכללים?

גלעד ארדן: החוק במקור נועד לחייב התקנה של חסכמים במוסדות ציבור.

גלעד ארדן: אם כל מה שהחוק יקבע שמוסדות הציבור שבהם יהיו חסכמים ייקבעו בכללים שתוציא רשות המים, החוק מעקר את עצמו.

ליהי שפייכר: הוא לא מעקר את עצמו.

גלעד ארדן: תקן אותי אם אני טועה.

איתי עצמון: ככל שהוועדה תחליט לקבל את ההצעות האלה, מה שבעצם רשות המים מתכוונת לעשות, שהיא תקבע את הכללים לפי האביזרים חוסמי מים, ולפי מה שאני מבין היא גם מתכוונת לקבוע החלה חלקית של אותם כללים, לקבוע גופים שמופיעים בתוספת השלישית.

איתי עצמון: אתם רוצים להקנות לכם כאן סמכות גם לקבוע את תוכן החוק, גם את התחולה.

ליהי שפייכר: נכון, מכיוון שהעמדה המקורית שלנו, שהבענו אותה גם בדיון הקודם, שמדובר על עניינים מקצועיים שאמורים להיות נתונים לקביעה מקצועית.

ליהי שפייכר: מה גם שמדובר פה על כל מיני מתקנים.

ליהי שפייכר: בשביל להיכנס לפרטי המתקנים האלה, צריכים להיות כללים.

ליהי שפייכר: כלומר, לא מספיקה ההגדרה המקורית של וסתים ומגבילי ספיקה, אלא צריך לדעת בדיוק איזה וסתים ומגבילים ספיקה, ודיברנו על אפשרות להרחיב את זה גם למכלי הדחה.

איתי עצמון: אלה ההיבטים הטכניים.

ליהי שפייכר: נכון.

ליהי שפייכר: אמרנו שבדיוק ההיבטים הטכניים אמורים להיות במסגרת כללים.

איתי עצמון: לא לגבי התחולה.

איתי עצמון: הם מבקשים כאן דברים נוספים מעבר להיבטים הטכניים.

לאה ורון: גם ההיבטים הטכניים יכול שיהיו בכללים ובתקנות שהשר מעביר לאישור הוועדה.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, העיקרון, לטעמי, של קביעת כללים ליישם, כשמביאים בחשבון גם שינוי בטכנולוגיות, ויכול להיות שבשלב מסוים יגלו שעדיף מיכל הדחה כזה ולא אחר, ויש חסכם, זה בסדר גמור.

יוחנן פלסנר: החוק צריך לקבוע את העיקרון, וזה כבר עניין ניסוחי.

יוחנן פלסנר: הלוגיקה, לתפיסתי, שהחוק קובע את העיקרון של התקנה של אביזרים חוסכי מים.

גלעד ארדן: תרשה לי לחדד את ההבדל.

גלעד ארדן: אתה אומר שאתה רוצה, בחוק שחוקקנו, שחובה שבמוסדות ציבור יהיו מתקנים חוסכי מים.

גלעד ארדן: אילו מתקנים בדיוק ומה מתאים לכל מקום, את זה אני משאיר לרשות המים לקבוע בכללים, שהייתי ממליץ לך שהכללים האלה יצטרכו לעבור את אישור ועדת הכלכלה.

יוחנן פלסנר: שיביאו בחשבון גם את הטכנולוגיה המשתנה והמתפתחת.

גלעד ארדן: הם ייקחו את כל הידע שנצבר ברשות המים.

גלעד ארדן: הם מבקשים לאפשר בכללים האלה גם לקבוע איפה כן ואיפה לא.

גלעד ארדן: כלומר, תיאורטית הם מחר יכולים להחריג 80% ממוסדות הציבור או לחכות לקביעה פוזיטיבית.

ליהי שפייכר: לא דיברנו על זה.

ליהי שפייכר: ראשית, לא מעקרים מתוכן את החוק, כיוון שבחוק במפורש מוגדרת החובה להתקין אביזרים חוסכי מים.

דב חנין: יושב-ראש הוועדה שואל אותך לגבי סעיף קטן (ה) של סעיף 1, שאומר שמועצת הרשות הממשלתית רשאית לקבוע בכללים החלה חלקית.

ליהי שפייכר: המשמעות, ברשותך, היא שיכול להיות שבבדיקה בשטח יתברר, לדוגמה, שמוסד ציבור מסוים לא יכול, טכנית, להתקין אמצעי מסוים.

ליהי שפייכר: אנחנו לא רוצים שהוא יהיה במצב שהוא מפר את החוק.

דב חנין: הניסוח לא אומר את זה.

דב חנין: הניסוח בעייתי.

דב חנין: החלה חלקית זה אומר שהחלה של 2%,זה בסדר.

ליהי שפייכר: החלה חלקית לפי שיקול דעת.

דב חנין: שיקול דעת רק מחמיר את הבעיה.

יעקב לב: מדובר על מנהל רשות, זה לא שהולכים לפקיד של רשות.

גלעד ארדן: העיקרון שהכנסת רוצה, אם אני מבין נכון את חברי המציעים, ותקנו אותי אם אני לא מבין נכון, שהכלל יהיה, שיותקנו אביזרים חוסכי מים בכל מוסדות הציבור בישראל.

גלעד ארדן: אין סיבה שלא.

גלעד ארדן: יש סיבות מקצועיות שבמוסדות כאלה ואחרים צריך לעשות שינויים בסוג החסכמים, בסוג המתקנים, בהתאם לידע המקצועי, הטכנולוגי, כל דבר שקיים ברשותכם.

גלעד ארדן: אני מציע, ונמצא ביחד את הניסוח, שזה מה שייקבע בחוק.

גלעד ארדן: כדי להחריג מהתחולה – לא להחריג לגמרי, כי גם אתה לא אומר שצריך לתת למישהו פטור גורף – כדי לשנות את סוג האביזר חוסך המים, אלה דברים שתוכלו בכללים, באישור ועדת הכלכלה, להביא לכאן לרשימה ולהגיד, שבמוסד הציבורי הזה והזה, למשל בצה"ל, לא יהיה X, יהיה Y, במקום אחר לא יהיה Y, יהיה Z.

גלעד ארדן: זאת נראית לי המהות שחברי מתכוונים אליה, אם אני מבין נכון.

יעקב לב: מה שמסתתר מאחורי הבקשה הזאת היא אותה דוגמה שהבאתי בפעם שעברה לגבי בתי חולים.

יעקב לב: לא בטוח שגורף אפשר להכניס חסכמים בבתי החולים.

יעקב לב: בזמנו כשרק יצאנו לדרך, ב-2001, בתי החולים לא היו מוכנים להכניס חסכמים, ואמרתי למה.

יעקב לב: יש סבירות שיש התפתחות בתוך מנגנון של וסת של "לגיונלה", זה חיידק שפוגע באנשים שיש להם בעיות של נשימה וריאות.

גלעד ארדן: משרד הבריאות לא בדק את החסכמים האלה כשאישרו אותם לייבוא ולהתקנה?

יעקב לב: לא, זו תקינה של מכון התקנים.

יעקב לב: התקן שאומץ על ידי מכון התקנים, לא בדקו אותו.

יעקב לב: גם בתקן הבין-לאומי וגם בתקן הישראלי אין החובה לבדוק מבחינה בריאותית התפתחות חיידק זה או אחר בתוך מנגנון.

גלעד ארדן: אם יכול להתפתח חיידק, הוא יכול להתפתח גם בבית.

יעקב לב: החיידק הזה, ספציפית, שאני מדבר עליו, ואני לא רופא, לא פוגע באנשים בריאים.

לאה ורון: אנשים חולים לא נמצאים רק בבתי החולים.

אלכס מלצר: הגענו לנקודה הכואבת.

אלכס מלצר: התקנו חסכמים- - -

גל ירקוני: זה מותקן בשני בתי חולים בארץ.

גלעד ארדן: אני מבין שאין כאן נציג של משרד הבריאות.

לאה ורון: הם הוזמנו, והם הודיעו שהם לא יגיעו לדיון.

אלכס מלצר: התקנו פעמיים חסכמים ופירקנו את כולם בסוף.

אלכס מלצר: הדבר נסתם באבנית, גרם לגידול לגיונלה, הזמין גניבות, כי זה היה נוח לפירוק, ובסוף לא ידענו מה הוא חסך ומה לא חסך.

אלכס מלצר: אין שום בעיה ליישם את החוק, אבל איזה גורם מרשות המים או מכל גורם אחר צריך להפיק רשימה של ספקים או של אביזרים מומלצים שעברו את הבדיקות מכל ההיבטים האלה.

גלעד ארדן: לא היית בדיון הקודם, אני מבין, כי זה עלה בדיון הקודם, והוסבר שמאז היתה התפתחות בסוגי החסכמים ובזרימה שהם מאפשרים.

אלכס מלצר: הייתי בדיון הקודם, אבל לא הספקתי לדבר.

אלכס מלצר: צד המשתמשים לא הוצג.

גלעד ארדן: האם למישהו יש עוד הערה חשובה בעניין הזה?

יגאל ירקוני: הבעייתיות בצבירת חיידקים במוצר ברז לא שונה בין חסכם לבין מעדן זרימה שקיים בכל ברז בעולם.

יגאל ירקוני: תחת כל הבדיקות האלה משרד התשתיות ורשות המים הגדירו מושג שנקרא "תו כחול".

גלעד ארדן: בתו הכחול לא נעשו בדיקות של משרד הבריאות.

יגאל ירקוני: ודאי שכן.

יגאל ירקוני: משרד הבריאות מאשר את החסכם גם כראוי למי שתייה.

יגאל ירקוני: זאת אומרת, תחת הבדיקות האלה של תו כחול, שהגדירה רשות המים, יש את כל הבדיקות ההכרחיות על-פי חוק.

גל ירקוני: זה מותקן כבר יותר משנתיים בבתי החולים, ולא שמענו על שום בעיה של לגיונלה.

יעקב לב: אמרתי את זה כדוגמה.

יעקב לב: זה לא חד-משמעי.

גלעד ארדן: מה שמציע היועץ המשפטי של הוועדה, שנקבע בסעיף אפשרות, שבאישור ועדת הכלכלה, גם תוכלו לשנות את סוגי המתקנים וגם תוכלו להביא בקשה לפטור למוסד ציבורי מסוים.

גלעד ארדן: השאלה היא רק, איך מגדירים מה הנימוק של הפטור, שיהיה ברור שזה לא בגלל תקציב.

יעקב לב: בריאות הציבור, אני מציע.

איתי עצמון: כדוגמה בנושא תקנות הנגישות, מכוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, דובר שם על הטלת נטל כבד מדי, כאשר נטל כבד מדי זה למשל בהתחשב בעלות- - -

לאה ורון: נטל כבד מדי, תמיד משמעותו תקציבית.

גלעד ארדן: זה בדיוק מה שאני לא רוצה.

גלעד ארדן: מה זה נטל כבד מדי?

גלעד ארדן: נטל כבד מדי, זה תקציבי.

לאה ורון: היושב-ראש מתכוון לנטל טכני.

גלעד ארדן: הוא דיבר על סיבות של בריאות הציבור.

איתי עצמון: אפשר לקבוע אמות מידה.

ליהי שפייכר: מספיק לרשום שמועצת הרשות רשאית לגרוע, באישור ועדת הכלכלה.

ליהי שפייכר: וברור, שמועצת הרשות לא תקבע סתם כך פטור גורף.

גלעד ארדן: אני מסכים איתך.

גלעד ארדן: בשלב זה לא נקבע מה הם השיקולים.

גלעד ארדן: אני מציע שלקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית נחשוב איך אנחנו בכל זאת מצמצמים את אמות המידה, שזה לא רק עניין של כסף.

איתי עצמון: יש בהצעת החוק שתי הוראות.

איתי עצמון: יש הוראה אחת שמדברת על החלה חלקית של חובת התקנת אביזרים, שזה סעיף קטן (ה), ויש סעיף קטן (ו) שמדבר על גריעת גופים המנויים בתוספת השלישית, שזה למעשה אי תחולה או תחולה מלאה על אותם גופים, ואלה שני דברים שונים.

גלעד ארדן: למעשה הסכמנו עכשיו לסעיף קטן (ו).

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: צריך לומר האם לגמרי לגרוע לגמרי אותם גופים או שתהיה תחולה חלקית.

איתי עצמון: צריך להבהיר גם את זה.

גלעד ארדן: בדוגמה שהם הביאו לגבי בתי החולים, יהיה לנו קשה להתמודד עם מנהלי בתי חולים שמסרבים לעניין אם הם מסוגלים לבוא ולנמק ולהיות חתומים על חוות דעת כאלה או מי מטעמם.

גלעד ארדן: הזמנו את בתי החולים לדיון הזה והם לא הגיעו.

יעקב לב: זו רק דוגמה.

גלעד ארדן: הזמנו את מנהלי בתי החולים, הצעת החוק ידועה, והם לא באו להסביר שאי אפשר.

לאה ורון: אנחנו מזמינים אותם באמצעות משרד הבריאות, אנחנו לא מתקשרים אליהם ומזמינים אותם.

עדי פידלמן: הייתי מבקש לגבי החריגים, להציג את הצד השני של המטבע, לא של המשתמשים, אלא של התשתיות.

עדי פידלמן: משטרת ישראל זה גוף ממשלתי, זה גוף שעומד בקריטריונים האלה, אבל אני לא יכול להשוות את המבנה החדש שחנכנו לפני חודשיים בנתניה לבסיס מג"ב שנמצא אי שם בערבה, שהוא תוצאה של בסיס צה"לי ישן, שבו היה צינור דקיק שהוביל מים לאוהלים, ועל בסיס זה הוקם בסיס מג"ב.

עדי פידלמן: במסגרת החריגים הייתי רוצה לראות מה הם המבנים שבהם לא ניתן להתקין טכנית בגלל לחץ מים, ספיקה ותשתיות ראויות.

גלעד ארדן: אל"ף, אנחנו דנים כרגע בהכנה לקריאה הראשונה, ואחריה עוד תהיה הכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גלעד ארדן: המתווה הכללי יהיה כזה שתהיה חובה כללית על כל מוסדות הציבור, חוץ מאלה שלגביהם רשות המים, בכללים שיאושרו על ידי ועדת הכללה, או תחריג לגמרי את התחולה, או תעשה שינוי החלה חלקית או משהו אחר.

גלעד ארדן: לקראת הקריאה הבאה אני מבקש שרשות המים תציע, אנחנו גם ננסה וגם אתם, אם אפשר גם לעגן מהן אמות המידה שלפיהן רשות המים תשקול את שיקוליה.

ליהי שפייכר: אנחנו לא יכולים להתחייב להכין אמות מידה, מדובר כאן על עבודה של תקופה מסוימת.

ליהי שפייכר: אנחנו לא יכולים לבוא עם אמות מידה מגובשות לחלוטין, מה גם שזה יכול להיות שונה מגוף לגוף.

ליהי שפייכר: רציתי להסב את תשומת לב הוועדה, שחשבנו על שינוי נוסף שצריך להיות, שהגדרה של גוף ציבורי תהיה, שגוף ציבורי יתקין במבנה שמשמש אותו, שמצוי בבעלותו או בבעלות המדינה, כדי שלא ייווצר מצב שגוף ששוכר מבנה יימצא במצב של הפרה אם המשכיר לא יסכים לשינויים טכניים באינסטלציה.

איתי עצמון: מה אם מדובר על שכירות ארוכת טווח?

ליהי שפייכר: אני מעירה הערה שלא קשורה דווקא לרשות המים, אלא מבחינה משפטית.

ליהי שפייכר: הרי מוסדות מדינה, מוסדות ממשלתיים, לא תמיד נמצאים במבנים שבבעלותם.

ליהי שפייכר: יכול להיות מצב שבו המשכיר יתנגד.

משה פרלמוטר: למה אנחנו מחוקקים חוק?

ליהי שפייכר: המשכיר לא חייב לעמוד בזה, כי החוק חל על מוסדות ציבוריים ששוכרים, החול לא חל על המשכיר.

יעקב לב: נניח, בבניין יש מכלי הדחה רב-כמותיים.

יעקב לב: להחליף את זה לדו כמותי זה להחליף את כל האינסטלציה, אסלה אחת עולה לפחות 1,500 שקלים.

יעקב לב: מה שאנחנו מבקשים, שבכל זאת תהיה אפשרות להחליט פרטנית, ולפי כל מבנה ומבנה, ובמיוחד במבנים שלא שייכים למדינה, לפטור אותם אם תהיה הצדקה לכך.

יעקב לב: מובן שבהרכבת חסכם לא נפטור אף אחד.

יעקב לב: אדוני, דיברת על החלפת ברזים.

יעקב לב: מובן, שאם יהיה צורך להחליף ברזים, יחליפו.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, זה כבר במסגרת הכללים הספציפיים שיוצאו, שאם יש בעל בית שהוא לא המדינה, והוא מתנגד בכתב להתקנת אביזר.

יוחנן פלסנר: אני לא רואה שיקרו יותר מכמה מקרים כאלה.

איתי עצמון: לא בטוח שההוראה הזאת תהיה בכללים.

איתי עצמון: עניין נורמטיבי צריך לקבוע בחקיקה ראשית.

עדי פידלמן: הבעלים של המבנה חייב להתאים אותו בהתאם לייעודו.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לומר ביטוי לא יפה כלפי אותו בעלים שמשכיר למדינה, ואנחנו נדבר על שכירות ארוכת טווח.

גלעד ארדן: בגדול, ברגע שיש חוקי מדינה, הבעלים צריך להתאים את המבנה שהוא משכיר למדינה לדרישות החוק.

גלעד ארדן: אם החוק קובע שכאשר המדינה שוכרת שכירות ארוכת טווח ממישהו, ולא זכור לי שאין עניין לאנשים להשכיר שכירויות ארוכות טווח, כי המדינה היא בדרך כלל בין הפריירים הגדולים בשוק בתשלום תעריפי שכירות, והיא גם לא נמלטת מחובתה לשלם- - -

יוחנן פלסנר: אפשר לסייג את זה לשכירות ארוכת טווח.

גלעד ארדן: אותו אדם יתאים את המבנה שלו.

גלעד ארדן: זה לא שבמבנים של משרדים יש מאות ברזים ומקלחות.

יוחנן פלסנר: זה לא שינוי דרמטי באינסטלציה.

דב חנין: מעבר לזה, לפחות למען הפרוטוקול צריך לומר שכאשר אתה מדבר על אסלות, אנחנו לא מדברים דווקא על הפיכת האסלה לדו כמותית.

דב חנין: אנחנו יכולים באמצעי פשוט מאוד, שכל אחד יכול לעשות מחר בבוקר, להכניס מיכל מלא מים לתוך האסלה ואתה מפחית באופן ניכר מאוד את כמות המים.

יעקב לב: זאת ההצעה הכי גרועה ששמעתי בחיי מבחינה מקצועית.

יעקב לב: כל האסלות מותאמות לשטיפה יעילה ב-9 ליטר, ברגע שאתה מקטין את נפח מיכל ההדחה, השטיפה לא יעילה, אף אחד לא רוצה להסתכל למטה ולראות את הלכלוך.

דב חנין: אדוני, אני מצטער לשמוע שזאת עמדת רשות המים.

יעקב לב: זאת עמדה מקצועית ורשומה בכל ההמלצות שלנו.

דב חנין: פעמיים צר לי.

דב חנין: אל"ף, צר לי שזאת עמדתה של רשות המים.

דב חנין: רשות המים אמורה לדאוג למים.

דב חנין: בי"ת, צר לי לומר לך שהספרות שאני מכיר אומרת בדיוק ההפך ממה שאתה אומר.

גלעד ארדן: יש ספרות לעניין זה?

דב חנין: בוודאי, אנחנו מדברים על חיסכון במים.

יעקב לב: בחיי גם קראתי הרבה ספרות מקצועית, והפתרונות האלה לא מקצועיים בלשון המעטה.

דב חנין: הכי מקצועי, להמשיך ולבזבז מים?

יעקב לב: לא אמרתי את זה.

יעקב לב: רשות המים דאגה לשינוי תקינה.

יעקב לב: בפעם שעברה לא היית כשדיברתי על זה.

יעקב לב: שינינו את התקן הישראלי מ-9 ליטר ל-6.3 ליטר.

יעקב לב: אין אסלות יותר יעילות מ-6.3 ליטר.

יעקב לב: והיום זה תקן רשמי.

דב חנין: יש לך היום הרבה אסלות, הרי עליהן אנחנו מדברים.

דב חנין: חבל שאתה לא מקשיב למה שנאמר.

דב חנין: יש אסלות בישראל שהן 9 ליטר, אותן אפשר לצמצם בשלושה ליטר בלי לגרום שום נזק.

גלעד ארדן: זה בתוך הצעת החוק?

דב חנין: החוק הוא חוק רחב, אדוני.

גלעד ארדן: תקבעו פגישה ותבדקו את העניין.

גלעד ארדן: זה גם תלוי ביציאה של כמה צול יש מהאסלה.

גלעד ארדן: אם זה 4 צול- - -

יעקב לב: אין פחות.

גלעד ארדן: יש שלושה צול באסלות תלויות, אדוני.

גלעד ארדן: אם את זה אדוני לא יודע, אני אקח אותך איתי לכמה חנויות.

דב חנין: לפי הנוסח הנוכחי שעומד בפני הוועדה, הנושא הזה כולל בחינת האלטרנטיבות.

דב חנין: כרגע לא ננהל את הוויכוח הזה כאן, אבל אני מציע לרשות המים לבחון את השאלות של עוד חלופות חוץ מאשר להחליף את כל התשתיות במדינת ישראל, שזאת, כמובן, החלופה הכי מרחיקת לכת.

דב חנין: לפני שמחליפים את כל התשתיות צריך לבחון גם את האמצעים היותר זולים והיותר פרקטיים, ובוודאי באסלות של תשעה ליטר, כדי לראות איך חוסכים מים.

דב חנין: זה דבר מעשי שעומד על שולחננו.

אריאל זיסל: דיברו כאן על מקרים חריגים.

אריאל זיסל: בשב"ס, במתקני הכליאה- - -

גלעד ארדן: אדוני, אולי לא הקשבת.

גלעד ארדן: אנחנו לא מתכוונים היום לעסוק בכל גוף, מי יחול עליו החוק ומי לא.

גלעד ארדן: אנחנו עומדים להסמיך בחוק את רשות המים לקבוע סוגי מבנים וכן הלאה, ואז זה יחזור לאישור ועדת הכלכלה, אחרי שתוחל חובה כללית על הגופים הציבוריים.

גלעד ארדן: לכן אין טעם להתחיל היום- - -

איתי עצמון: הצעת החוק קובעת רשימה מפורשת של גופים ציבוריים שעליהם יחול החוק.

יורם ארן: אתה רוצה כבר עכשיו להוציא את זה מהתוספת?

אריאל זיסל: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת חשובה.

אריאל זיסל: בדרך כלל, בשב"ס הכול ונדלי.

אריאל זיסל: נעשה ניסיון לפני כמה שנים, שמנו בדיוק אותם חסכמים, פירקו אותם, וזה גרם לבלגן גדול.

גלעד ארדן: גם שם אתם לא אוכפים משמעת, חשבתי שרק ברחובות?

גלעד ארדן: גם בבתי הכלא לא אוכפים משמעת?

גלעד ארדן: אולי באמת צריך להפריט אותם, למרות שהיום ניסיתי למנוע את זה.

אריאל זיסל: זה גורם לאי סדר רציני.

אריאל זיסל: צריך להתייחס גם לנקודה הזאת.

אריאל זיסל: אם יש אביזרים אנטי ונדלים, נשמח.

עדי פידלמן: כשאתה רוצה להתקלח, ולא נעים לך, אתה כאדם מתורבת, תביע את אי שביעות הרצון שלך בצורה מסוימת.

עדי פידלמן: בבתי כלא או בבתי מעצר מביעים אותה אחרת.

עדי פידלמן: כשאין מספיק מים למקלחת- - -

גלעד ארדן: הם יכולים להתקלח גם זמן בלתי מוגבל?

עדי פידלמן: גם לזה נמצא פתרון עם לחצנים שקצובים בזמן, אבל מספר הלחיצות בלתי מוגבל.

גלעד ארדן: תמצאו גם פתרון לכך שלא יפרקו את זה.

גל ירקוני: יש פתרון.

גלעד ארדן: הוא לא מעניין אותי, זו לא בעיה שלי.

ליהי שפייכר: כל הדיון כאן רק מוכיח שהכללים שרשות המים תקבע, במסגרת הכללים עצמם, לפי סעיף קטן (א), צריכה להיות אפשרות להחלה פרטנית במקרה הצורך.

גלעד ארדן: תהיה אפשרות להחרגה פרטנית, לא להחלה פרטנית.

גלעד ארדן: אי אפשר להתנות את החוק – אנחנו מאוד סומכים על רשות המים הנוכחית, על השר הנוכחי ועל כולכם, אתם יודעים.

גלעד ארדן: אנשים מתחלפים, בעתיד אולי לא אנחנו נהיה כאן ולא אתם תהיה כאן, פתאום יבוא שר מאוד בזבזני במים.

גלעד ארדן: אני לא יכול לחכות עד שהוא יביא כללים שמחילים.

גלעד ארדן: אני מעדיף שתהיה חובה כללית.

גלעד ארדן: ואם חשוב לשר או לרשות להחריג מישהו מהתחולה, ויש לו נימוקים טובים, שישכנע את הוועדה, שהיא קשובה לנימוקים, הוא יביא את זה.

יוחנן פלסנר: זאת השאלה המהותית – מתי מחלים.

גלעד ארדן: מחילים ברגע שהחוק ייכנס לתוקפו, פלוס X חודשים שנקבע, כי צריך להיערך, וניתן להם עוד X חודשים להחריג את מי שהם חושבים, כדי לעשות שימוע לכל הגופים האלה.

גלעד ארדן: אתם לא רוצים כבר עכשיו לדון בתחילת החוק.

ליהי שפייכר: מה זאת אומרת לדון עכשיו בתחילת החוק?

גלעד ארדן: זאת היתה בדיחה.

גלעד ארדן: כשנגמור את החוק תגידו כמה זמן אתם צריכים כדי שהוא ייכנס לתוקפו.

איתי עצמון: הצעת חוק המים (תיקון – חובת התקנת אביזרים חוסכי מים במבנים המשמשים גופי ציבור) הוספת סעיף 9א 1 "בחוק המים, התשי"ט-1959 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 9 יבוא: חובת התקנת אביזרים חוסי מים במבנה המשמש גוף ציבורי (א) גוף ציבורי, כמפורט בתוספת השלישית, יתקין במבנה המשמש אותו" – וכאן הצעת רשות המים היא להוסיף "אשר מצוי בבעלותו או בבעלות המדינה" – "אביזרים חוסכי מים".

איתי עצמון: אתם מציעים "בהתאם לכללים אשר ייקבעו על ידי מועצת הרשות הממשלתית".

איתי עצמון: אני מציע לחברי הכנסת לכתוב "בסעיף זה, 'אביזרים חוסי מים', בהתאם לכללים שתקבע מועצת הרשות הממשלתית", כך שלמעשה הרשות תוסמך כאן לקבוע כללים לגבי היבטים יותר טכניים של אותם אביזרים, כלומר, צורת הרכבה, סוג האביזרים, ולא לגבי עצם תחולת הנורמה.

גלעד ארדן: מה יהיה עד שהיא תקבע כללים לגבי מה זה 'אביזרים חוסכי מים'?

איתי עצמון: אין לי הגדרה.

איתי עצמון: אני לא יכול לדעת איזה אביזרים יהיו בעוד חמש שנים.

גלעד ארדן: אני רוצה שיהיה כתוב שהכללים, לפי סעיף זה, יוגשו בתוך כך וכך זמן.

גלעד ארדן: כמה זמן אתם צריכים כדי להגדיר בכללים מה זה 'אביזרים חוסכי מים'?

ליהי שפייכר: דבר ראשון, למועצת הרשות, גם בחוק המים, יש סמכויות שונות להתקין כללים.

ליהי שפייכר: מכיוון שזה גוף חדש יחסית, בנוגע לסעיפים מסוימים עדיין לא הותקנו כללים, אבל לא נהוג לתחום את זה בזמן.

ליהי שפייכר: כמובן שאנחנו ניערך- - -

דב חנין: נהוג זה עניין של שיקול דעת של הכנסת.

איתי עצמון: יש הרבה דברי חקיקה שיש בהם דוגמה שהוועדה קבעה זמן.

דב חנין: דווקא מכיוון שרשות המים לא מרבה לקבוע כללים, כדאי שנקבע הפעם מסגרת.

ליהי שפייכר: זה לא נכון שהיא לא קובעת כללים, זה פשוט סדרי עדיפויות.

גלעד ארדן: חברים, אין ויכוח.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים לקבוע זמן.

גלעד ארדן: שאלתי, כמה זמן אתם צריכים.

ליהי שפייכר: חצי שנה או שלושה חודשים.

ליהי שפייכר: חצי שנה זה סביר, כי יכול להיות מצב שיידרשו פה שינויים.

גלעד ארדן: את צודקת שחצי שנה זה סביר, אבל כיוון שהקשבנו לכם ולנציב המים כאן, ושמענו ממנו באיזה עת חירום מדובר, אין לנו ספק שתשבו יום וליל ותתקינו כללים, לכן שלושה חודשים הם די והותר.

גלעד ארדן: אם תשכנעו אותנו שירד גשם מספיק או שיש שיקולים אחרים, לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית נדון בכך מחדש.

גלעד ארדן: כרגע זה יהיה בתוך שלושה חודשים מיום פרסום החוק.

ליהי שפייכר: זה לא אמור להיות מוסדר במסגרת החוק.

גלעד ארדן: כל אחד יחליט לעצמו מה זה 'אביזרים חוסכי מים'?

ליהי שפייכר: לא.

ליהי שפייכר: מה שסוכם, שאנחנו ניערך לקראת תחולת החוק עם כללים.

גלעד ארדן: גברתי, מעכשיו תשני את הז'רגון שלך, כי שלחתי את חבר הכנסת פלסנר, והוא הסמיך את מי שהסמיך לנסות להגיע איתכם להבנות.

גלעד ארדן: ההבנות מכובדות, אבל הן לא מחייבות את כל חברי הכנסת שלא היו שותפים להן.

גלעד ארדן: אפשר יהיה לנסות לשפר את ההבנות האלה כאן או לראות אם אפשר לשכנע ולהגיע להסכמה.

גלעד ארדן: לא בכל דבר שהגעתם להבנה זה אומר שזה מקובל על כל חברי הוועדה.

ליהי שפייכר: ברור.

ליהי שפייכר: לכן אני מסבירה את הצורך לא לקבוע את זה באופן מפורש.

גלעד ארדן: אנחנו חושבים שאם את מחייבת בחקיקה ראשית של הכנסת את האזרחים או גופי מדינה לשים אביזרים חוסכי מים, הם צריכים לדעת מה זה אביזרים חוסכי מים.

ליהי שפייכר: אין ספק.

גלעד ארדן: אני רוצה לדעת בתוך כמה זמן, אחרת אתם יכולים לעשות מה שעושה לי מופז עד היום עם הקסדה, עד שלא ייקבע מה זה קסדה, אין חובה לעשות את זה, כי לא יודעים מה זה.

לאה ורון: ועדת הכלכלה היתה עדה לחוקים מספר שבהיעדר תקנות אי אפשר היה ליישם אותם.

גלי גרוס: הערה לגבי אביזרים חוסכי מים אגב חלק מההערות שעלו כאן.

גלי גרוס: צריך לאפשר לרשות המים לקבוע סוגים שונים של אביזרים לגבי גופים שונים, לגבי מתקנים שונים.

גלעד ארדן: גברתי הגיעה באיחור.

גלעד ארדן: אם לא היית מגיעה באיחור, היית יודעת שכבר קיבלנו את העמדה הזאת.

גלי גרוס: בנוסח שהוקרא זה היה אחרת.

גלעד ארדן: הנוסח שהוקרא לא סופי, ויש לו המשך, ותראי שהוא מאפשר להחריג.

גלי גרוס: אני לא מדברת על ההחרגה הספציפית.

גלי גרוס: התהליך שקובע את האביזרים יכול לקבוע סוגים שונים של אביזרים.

גלעד ארדן: גם זה הוסכם לפני שהגעת, שהם גם יוכלו לשנות את סוג האביזר חוסך במים, בהתאם לצרכים או לתנאים של אותו מבנה.

איתי עצמון: ברגע שמדובר על אביזרים בהתאם לכללים, הרשות מוסמכת, במסגרת אותם כללים, לקבוע הוראות גם לגבי התאמה, אבל אפשר להכניס את זה בנוסח.

איתי עצמון: נסגור את הנוסח הסופי לאחר אישור הצעת החוק.

משה פרלמוטר: בנושא של בעלות המדינה דובר שזה לא יסויג לבעלות מדינה, צריך לתקן את הסעיף.

גלעד ארדן: מתי סוכם?

משה פרלמוטר: נאמר פה שגם במבנים שאינם בבעלות המדינה- - -

גלעד ארדן: מתי?

גלעד ארדן: היום.

גלעד ארדן: אתה מדבר על השכרה ארוכת טווח.

גלעד ארדן: בדיוק הגענו לזה.

משה פרלמוטר: הסעיף בעיצומו, וזה לא תוקן.

גלעד ארדן: עוד לא הגענו לזה.

גלעד ארדן: הוא רק קרא, עוד לא שמענו הערות.

עדי פידלמן: כתוב בנוסח "שמשמש מבני ציבור", לא משנה מי הבעלות, וכך זה מכסה את זה.

גלעד ארדן: זה נכון.

גלעד ארדן: אבל אם המדינה שכרה לשלושה או לשישה חודשים- - -

עדי פידלמן: על מנת שאני אוכל לשכור נכס מגורם פרטי, הוא צריך להיות מתאים לייעודו.

גלעד ארדן: יכול להיות שהיום גוף של המדינה יושב בנכס ששכרו רק לשנה.

גלעד ארדן: אם נותר באיזה חוזה שכירות חמישה חודשים, האם בעל הנכס, כדי להמשיך לקבל דמי שכירות לעוד חמישה חודשים, צריך עכשיו להתקין חסכמים?

גלעד ארדן: אני לא בטוח שבאיזון בין הזכויות שלו לבין הרצון שלנו לחסוך במים זה איזון נכון.

עדי פידלמן: בסופו של דבר זה יתגלגל על גופי ממשלה שישלמו שכירות גבוהה יותר, כי הם יממנו את העלות.

ליהי שפייכר: טיוטה של פרטים טכניים בנוגע לאביזרים טכניים כבר קיימת.

גלעד ארדן: נגביל אתכם לחודש.

ליהי שפייכר: לא.

ליהי שפייכר: קיימת טיוטה, שלא ייווצר הרושם שאנחנו מתחילים מאפס.

יעקב לב: יש רשימה עם כל האישורים.

יעקב לב: יש רשימה של תקנים וכן הלאה.

גלעד ארדן: תבורכו.

לאה ורון: הכנסת יוצאת לפגרה, והם יכולים לנצל את התקופה של הפגרה.

גלעד ארדן: בענייני חיסכון במים אין פגרות, גברתי.

גלעד ארדן: אנחנו פה כל הזמן.

גלעד ארדן: ברגע שיהיו כללים, מיד נדון בהם.

לאה ורון: אני מציעה שתעשה תיקון עקיף לתקנון הכנסת במסגרת החוק.

גלעד ארדן: מה זה מבחינת

גלעד ארדן: כם שכירות ארוכת טווח?

גלעד ארדן: חמש שנים?

גלי גרוס: זה חמש שנים.

גלעד ארדן: האם מקובל עליכם ששכירות מעל חמש שנים ומעלה גם תיחשב לעניין הזה כמו בעלות המדינה?

דב חנין: למה חמש שנים ולא שלוש שנים.

דב חנין: אם המדינה משתמשת במבנה שלוש שנים, לא נראה לכם שכדאי שיהיו חסכמים?

דב חנין: אתם חוסכים לעצמכם כסף.

גלי גרוס: אין לי ויכוח.

גלי גרוס: קודם כול אפשר להבחין בין דברים הפיכים ולא הפיכים.

גלי גרוס: יכול להיות שאפשר להתקין ולהוציא, ואז זה לא כל כך משנה.

גלי גרוס: מצד שני, כשמדובר על משהו שהוא כן מחייב התקנה ארוכת טווח, זה יכול לעורר קושי.

גלי גרוס: ההבחנה של חמש שנים זאת הבחנה שנעשית בחוק.

גלי גרוס: יש שכירות לתקופה מסוימת שיש חובה לרשום לפי דיני המקרקעין, ויש שכירות שלא.

גלי גרוס: חמש שנים זה בדרך כלל ההבדל.

דב חנין: יש גם חכירה לדורות.

גלי גרוס: אני לא מדברת על חכירה לדורות.

גלי גרוס: אני מדברת על ההבחנה בין תקופות השכירות.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, על מנת שנשמור על ההרמוניה החקיקתית, חמש שנים ומעלה זה טווח ארוך, אבל יש להבחין בין דברים שהפיכים לבין דברים שאינם הפיכים.

יוחנן פלסנר: לדעתי, החסכמים זה הפיך, אז זה לא נכנס לקטגוריה הזאת.

גלעד ארדן: מה לגבי הפיכים?

יוחנן פלסנר: אם זה הפיך, אין בעיה עם בעל הבית.

יוחנן פלסנר: אם זה משהו שאתה יכול להרכיב, כשהמדינה יוצאת היא מנתקת, לכן לא צריך לשאול את בעל הבית.

יוחנן פלסנר: אביזרים הפיכים זה גם בהשכרה, כי זה לא קשור לבעל הבית, זה כמו שאתה תולה את התמונות שלך ויוצא אחר כך.

גלעד ארדן: מה זה אביזר שהוא לא הפיך?

יעקב לב: לא הפיך זה מיכל הדחה סמוי.

יעקב לב: אתה צריך להוציא אותו מהקיר.

גלעד ארדן: האם עולה בדעתך שרשות המים תחייב התקנה של מכלים סמויים?

יעקב לב: לא, זה בבנייה.

גלעד ארדן: אם כך, מה זה קשור?

גלעד ארדן: מיכל קשור לא חוסך.

יעקב לב: אפשר לעשות בדיוק מה שחבר הכנסת הציע, אפשר להחליף רק מנגנון.

יעקב לב: יש חסכמים שאפשר להחליף מנגנון, יש מכלי הדחה שאפשר להחליף רק מנגנון, שזו השקעה הרבה יותר נמוכה.

יעקב לב: יש אמצעים טכניים שמקלים על שינויים אלה או אחרים.

יגאל ירקוני: רק לקנות מנגנון זה פי שניים מהמנגנון שכבר קיים במיכל.

גלעד ארדן: יש פה אי הבנה.

גלעד ארדן: אני לא מסתכל על האינטרס של המדינה כשאני אומר שאני לא אחייב את המדינה להוציא כסף אם אחר כך היא לא יכולה לקחת את הכסף הזה וללכת איתו.

גלעד ארדן: אני מסתכל על בעל הבית, על זכות הקניין של הבעלים שהשכיר למדינה, ועכשיו אם אני אחייב לשים משהו, משום שהוא השכיר למדינה, והמדינה תתקין משהו שאחרי זה אי אפשר להסיר בלי לגרום נזק או לחייב תיקון מחדש.

גלעד ארדן: אם המדינה שמה לו משהו שאחרי זה היא לא יכולה לקחת, אז היא "אכלה אותה", המדינה, אבל לפחות היא השתמשה בזה חמש שנים וחסכה במים.

יעקב לב: אף אחד לא יפרק את זה.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: השאלה, האם יש סוגים של אביזרים חוסכי מים שבהתקנתם, אם המדינה אחרי חמש שנים לא ממשיכה את השכירות ועוזבת, נגרם נזק לבעל הבית שעולה לו כסף להחזיר למצב שהיה קודם.

יעקב לב: קשה לי לתאר דבר כזה.

גלעד ארדן: זאת ההגנה.

גלעד ארדן: אני לא מחפש להגן על המדינה.

גלעד ארדן: אני רוצה שהמדינה, אם היא משתמשת חמש שנים במקום מסוים, היא תשים בו אביזרים חוסכי מים.

איתי עצמון: הסעיף בכל זאת הוא סעיף עונשי.

גלעד ארדן: אם יש חוק שמי שהשכיר למדינה מעל חמש שנים צריך להסכים לזה שיהיו שם אביזרים חוסכי מים, בהתאם למה שהמדינה חייבת, או שהוא משכיר לה או שהוא לא משכיר לה.

גלי גרוס: צריך לעשות הבחנה בין שכירויות קיימות לבין שכירויות עתידיות.

גלי גרוס: בשכירויות שקיימות מעל חמש שנים היום, אי אפשר לשנות את החוזה בדיעבד ולטעון שיש לו הסכמה משתמעת כתוצאה מכך שעבר חוק בכנסת.

גלעד ארדן: נגיד שנותרו לשכירות חמש שנים ומעלה.

גלי גרוס: זה חוזה קיים, לא פותחים מחדש את השכירות, ואי אפשר להפר את חוזה השכירות ולעזוב את הבניין באמצע.

גלעד ארדן: זו לא הפרה, זה חוק, גברתי.

גלעד ארדן: אם עכשיו, ביחסי שוכר-משכיר, שכרתי דירה ממישהו, והכנסת חוקקה חוק שבכל דירה צריך להיות אמצעי בטיחות נגד אש.

גלעד ארדן: אז מה?

גלי גרוס: אז זה חל על המשכיר.

גלעד ארדן: אני מחיל על המשכיר, גברתי.

גלעד ארדן: מי שמשכיר למדינה, ויש עוד מעל חמש שנים לשכירות, חייב להיות בדירה חסכם.

גלעד ארדן: אם ישלם הוא או המדינה, נדון בזה לקראת הקריאה הבאה.

גלי גרוס: יש בכל זאת קושי בנושא של חוזים קיימים שיכול להיות שנכרתו מלכתחילה לעשר שנים אפילו, כשהמשכיר לא הסכים מלכתחילה לשבירת קירות אצלו בדירה ולשינוי מכלי הדחה, ובדיעבד תגרום לזה שיפרו חוזה כתוצאה מזה שהוא לא מסכים לשבירת הקירות- - -

גלעד ארדן: לא יפרו חוזה, כי החוק גובר על החוזה.

גלי גרוס: זה עדיין יכול להיות גם הפרת חוזה במסגרת אזרחית.

גלי גרוס: החוק לא גובר על דינים אזרחיים ומערכות יחסים אזרחיות.

גלי גרוס: אתה יכול להגיד שהחוק הזה מאפשר הפרת חוזה, כי הוא מחייב, אבל השאלה היא, האם לא נכון יותר לקבוע, לפחות לעניין שכירות – החוק הזה עדיין יהיה חוק שהוא מאוד רחב, הוא מטיל על מבנים בבעלות המדינה, מבנים שמשמשים או גופים ציבוריים וכן הלאה - לגבי חוזה שכירות הוא יחול מתחילת החוק ואילך, למעט לגבי אביזרים שהם הפיכים.

לאה ורון: אני מציעה שאחרי הקריאה הראשונה נזמין מישהו שעוסק בהשכרה של מבנים ונשמע את הנתונים.

גלעד ארדן: כרגע נחיל את החוק על חוזי שכירות לתקופה של שלוש שנים ומעלה ונחתמו לאחר כניסת החוק לתוקף, כדי שלא תהיה טענה של נושא חדש.

גלעד ארדן: בנוסף, כדי לדעת מה לעשות עם הנכסים הקיימים, אני מבקש להזמין לישיבה הבאה את הממונה על נכסי המדינה ולבקש ממנו לתת סקירה על היקף הנכסים שהם בשכירויות ארוכות טווח שמוחזקים על ידי המדינה או גופים שמתוקצבים על ידה או בהתאם למה שהחוק הזה חל עליו.

עדי פידלמן: המינוח של ארוך טווח, משלוש שנים ומעלה.

גלעד ארדן: כן, כן.

גלעד ארדן: יובהר לו שאנחנו מחפשים משלוש שנים ומעלה.

איתי עצמון: סעיף קטן (ב) – "שר התשתיות הלאומיות" – אני מבין שכאן אתם מציעים מנהל הרשות הממשלתית – "ימנה מפקחים לצורך אכיפת סעיף זה".

איתי עצמון: לעניין המפקחים אני מציע לוועדה להתאים את הנוסח להוראות החקיקה החדשות יותר, ויש לי כאן איזו הצעה שהיא בתיאום עם משרד המשפטים, ואני אקרא אותה.

איתי עצמון: קודם כול, אני מציע שהמפקחים יהיו מקרב עובדי הרשות- - -

גלעד ארדן: אדוני דואג לרשות המים?

איתי עצמון: כך בדרך כלל מקובל.

איתי עצמון: הרשות אמונה לנושא, ואצלה יש המומחיות גם לפיקוח.

גלעד ארדן: אתה מצמצם להם את שיקול הדעת, הבנתי.

גלי גרוס: קיים קושי בפיקוח שייעשה על ידי מי שהוא לא עובד מדינה, מישהו שהוא חיצוני לרשות, וזה נועד למנוע מצבים כאלה.

איתי עצמון: אני מציע לקבוע הוראות לעניין כשירות של המפקחים כך, שלא יוסמך מפקח, אלא אם כן קודם כול "משטרת ישראל הודיעה, לא יאוחר משלושה חודשים מפנייתו של ראש הרשות אליה, כי אינה מתנגדת להסמכתו מטעמים של ביטחון הציבורי, לרבות בשל עברו הפלילי" – בכל זאת נותנים כאן סמכויות כניסה, וזה מה שמקובל בחקיקה לקבוע.

איתי עצמון: הוראה נוספת שאני מציע, שהמפקח קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו.

איתי עצמון: האם יש צורך בהסכמת השר לביטחון הפנים?

גלי גרוס: יש צורך שהוא יעמוד בתנאי הכשירות, ככל שהורה מנהל הרשות, בהסכמת השר לביטחון פנים.

גלי גרוס: זאת הדרך המקובלת לקבוע את הכשירות.

דב חנין: בהסכמת, או בהתייעצות?

גלי גרוס: בהסכמה.

גלי גרוס: זאת סמכות שנותנים לגורם אחר, שהיא סמכות שככלל היא נמצאת בידי המשטרה או גורם מהסוג הזה.

גלי גרוס: זה המודל היום בחקיקה באופן רוחבי.

גלי גרוס: אלה העקרונות של המודל של הסמכת מפקחים.

איתי עצמון: "הודעה על הסמכת מפקח לפי סעיף זה תפורסם ברשומות.

איתי עצמון: " לגבי סמכויות של אותם מפקחים – "לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיף זה רשאי המפקח שהוסמך לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו, להציג בפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו; להיכנס למקום שהכניסה אליו דרושה לשם הבטחת ביצועו של סעיף זה או למניעת עבירה לפי סעיף זה, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים, אלא על-פי צו בית משפט.

איתי עצמון: וכן, לקבוע הוראות לעניין מקום המוחזק על ידי מערכת הביטחון, כך שלא ייכנס אדם למקום המוחזק על ידי מערכת הביטחון, אלא אם כן יש לו אישור כניסה למקום מאת שר הביטחון או מי שהוא הסמיך לעניין זה, או השר לביטחון פנים או מי שהסמיך לעניין זה, לפי העניין, וכל עוד מתרחשת באותו מקום, בעת כניסת המפקח, פעילות מבצעית או עוינת", כאשר לעניין הגדרת מערכת הביטחון, אני מבין שמדובר על "משרד הביטחון, יחידות הסמך שלו, צבא ההגנה לישראל, או מוסד אחר הפועל למטרות ביטחוניות ששר הביטחון- - -" – אני חושב שצריך להוסיף כאן גם ראש הממשלה.

גלי גרוס: בדרך כלל כותבים שר הביטחון.

איתי עצמון: אני יודע, אבל יש גם גופים שהם בפיקוח ראש הממשלה.

איתי עצמון: "משרד הביטחון, יחידות הסמך שלו, צבא ההגנה לישראל, או מוסד אחר הפועל למטרות ביטחוניות ששר הביטחון אישר לעניין זה, המשטרה ושירות בתי הסוהר.

איתי עצמון: "

גלי גרוס: בנוסח הזה, בהקשר שלנו, מדובר בכניסה למשהו מאוד מאוד ספציפי, אין עניין של מגורים.

גלי גרוס: זה גוף שמשמש לפעילות של הגוף הציבורי, ואז לא צריך לתת סמכות כל כך רחבה להיכנס גם למבנים.

איתי עצמון: מה אתם מציעים?

גלי גרוס: "רשאי מפקח להיכנס למבנה המשמש גוף ציבורי, כמפורט בתוספת השלישית, ואולם לא ייכנס מפקח למבנה המשמש גוף ציבורי כאמור המוחזק על ידי מערכת הביטחון".

איתי עצמון: זה כבר קראתי.

גלעד ארדן: הערות.

ליהי שפייכר: חשבנו בנוגע לכך שתהיה אפשרות גם לעשות מיקור חוץ, אבל הבנתי שמבחינה משפטית יש בעיה עם זה.

ליהי שפייכר: חשבנו שבשביל היעילות שנוכל להסמיך כמה שיותר מפקחים, ויותר הגיוני לאפשר לעשות זאת במיקור חוץ.

יוחנן פלסנר: את שלב הפיקוח?

יוחנן פלסנר: איתי עצמון: ממש לא מקובל.

יוחנן פלסנר: מדובר על פיקוח שמסמיכים.

גלעד ארדן: הכנסת הזאת אלופת הכנסות בהסמכת מפקחים, רק שאני רוצה לבדוק בעוד שלוש שנים כמה הוסמכו וכמה תפקדו בכל החוקים האלה.

יעקב לב: במשרד שלנו הוסמכו שמונה פקחים.

גלעד ארדן: עכשיו תצטרכו לעשות להם הליך מחודש.

יעקב לב: זאת הסמכה חדשה ממש, מה-1 בינואר.

גלעד ארדן: תצטרכו להעביר אותם את התהליך אם החוק הזה יעבור.

עדי פידלמן: הפתרון הוא הרבה יותר פשוט.

עדי פידלמן: אם אני לא טועה, ב-2001 משרד האנרגיה קבע שבכל משרד ממשלתי שהיקף צריכת החשמל שלו מ-X קילוואט ומעלה חייב להיות נאמן אנרגיה.

עדי פידלמן: אם נתייחס למים כמשאב, יש בכל משרד ממשלתי נאמן אנרגיה, או כל אחד קורא לזה אחרת, אצלנו זה קצין חיסכון באנרגיה, הוא זה שיכול להיות המפקח על ביצוע של התקנה ושימוש חסכוני.

גלעד ארדן: גם כל אזרח יכול לבדוק שמשפחתו שומרת על החוק, לא צריך משטרה לעניין הזה.

עדי פידלמן: לא דיברתי על משטרה.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים מישהו שמפקח מטעם הגוף שאחראי במדינה על חיסכון במים, שיבדוק.

גלעד ארדן: לא שכל הגופים הציבוריים יבדקו את עצמם, אלא שמישהו אחר בודק אותם, שהם עומדים בחוק.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני אשמח מאוד אם כל גוף ציבורי ימנה נאמן מים, נאמן ניקיון.

עדי פידלמן: זה עובד כך.

גלעד ארדן: אנחנו לא מסתפקים בנאמן הפנימי.

משה פרלמוטר: אנחנו מציעים להגביל את מועד המינוי של המפקחים בזמן, ולהחליט שעם כניסת החוק לתוקף, זה זמן מינוי המפקחים, שגם הנושא הזה לא יימשך ללא הגדרת זמן.

גלעד ארדן: כמה זמן גברתי צריכה לשם כך?

ליהי שפייכר: יש לנו פקחים.

גלעד ארדן: הפקחים שלכם הם לא הפקחים שהחוק קובע, כי ברגע שאתה נותן להם את כל הסמכויות וכן הלאה, והחוק מבקש שתהיה התייחסות של משטרת ישראל לכך שאין להם עבר פלילי וכן הלאה, צריך להעביר אותם את התהליך הזה.

גלעד ארדן: גם התהליך הזה יכול לקחת בין שלושה לשישה חודשים.

יעקב לב: יש לנו הכשרה של מה שציינת עכשיו בדיוק, של הכשרה והסמכה של השר לביטחון פנים.

יעקב לב: את התהליך הזה כבר עברנו ב-2001.

גלעד ארדן: בינתיים לא נתחם את זה.

גלעד ארדן: תן לי לחשוב על זה.

משה פרלמוטר: זה יכול לקחת גם שנתיים, והרי החוק הזה צריך לעבוד עכשיו.

גלעד ארדן: יש גם גבול לרמת הפיקוח הפרלמנטרי על רשויות של המדינה.

גלעד ארדן: רשות שזה האינטרס שלה, זה התפקיד שלה, אתה חושב שהיא לא ממלאת מספיק- - -

משה פרלמוטר: תרשה לי להזכיר לכולנו שראשיתו של החוק היתה בהתנגדות של רשות המים.

בתיה ארטמן: זה היה משיקולים אחרים.

משה פרלמוטר: אתה עצמך הזכרת לו לפני כמה דקות שעד היום יש רשימה ארוכה של מפקחים שיהיה צריך למנות, ומי יודע אם הם מונו עד היום.

גלעד ארדן: אני מסכים איתך.

גלעד ארדן: אם הם לא רוצים, או ימזמזו את זה, או שהשר לביטחון פנים או המשטרה לא יענו להם, זה שיש תקנות, זה לא ישנה את עצם העניין.

גלעד ארדן: אני מוכן לשקול את זה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יובל לסטר: אפשר יהיה לפנות לערכאות אם הם לא ימנו פקחים.

גלעד ארדן: זה אפשר בכל דבר.

גלעד ארדן: יקבעו לך מועד לדיון ביוני שנה הבאה.

גלעד ארדן: בזה לא תמצא סעד.

יעקב לב: השנה זה לקח שלושה חודשים סך הכול.

גלעד ארדן: אני מוכן לשקול את זה.

גלעד ארדן: אם תצהירו לפרוטוקול, לקראת ההכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, בתוך כמה זמן תסמיכו מפקחים, אני לפחות אסתפק בזה, אני לא יודע אם חברי.

גלעד ארדן: אני אשאל אותם אחר כך.

גלעד ארדן: תבדקו כמה זמן ייקח לכם התהליך הזה.

איתי עצמון: סעיף קטן (ד).

איתי עצמון: "גוף ציבורי העובר על הוראות סעיף זה, דינו – קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.

איתי עצמון: "

גלעד ארדן: זה נורא נמוך.

איתי עצמון: 26,100 שקלים.

גלעד ארדן: מי בגוף הציבורי?

איתי עצמון: ההוראה הזאת היא בעייתית, מכיוון שאי אפשר להעמיד את המדינה לדין פלילי, וגם אין תקדים להוראה כזאת בחקיקה.

איתי עצמון: אני מציע לחילופין לחברי הכנסת לתקן את סעיף העונשין בחוק המים, סעיף 156(א), ולהוסיף שם את ההוראה של העונשין.

איתי עצמון: הסעיף אומר: "אדם שעשה אחד מאלה", יש כאן פסקה (1) שאומרת "עבר על הוראה מהוראות הסעיפים 9, 15 ו-21 לאחר שנמסרה לו התראה ממנהל הרשות הממשלתית", אפשר להוסיף כאן 9א, וזאת תהיה עבירת קנס.

גלעד ארדן: מי זה האדם הזה?

גלי גרוס: אדם או תאגיד, מי שעובר את העבירה.

גלעד ארדן: מדובר כאן על גופי מדינה.

גלי גרוס: גם וגם.

גלי גרוס: כשמדובר במדינה עצמה, ברשות מרשויות המדינה, עקרונות היסוד בדין הפלילי לא מאפשרים למדינה להגיש כתב אישום נגד עצמה.

גלי גרוס: זה דבר שלא מסתדר עם חוק סדר הדין הפלילי.

גלי גרוס: ככל שמדובר כאן בגופים שהם לא המדינה בעצמה, אין קושי.

גלי גרוס: מה שהוא תאגיד בנפרד מהמדינה, אין מניעה- - -

גלעד ארדן: בסופו של דבר, אם משרד ממשלתי לא יקיים את החוק הזה, אין מה לעשות?

גלי גרוס: צריך לפנות לבג"צ ולהגיד שמשרד ממשלתי לא מקיים את הוראות החוק הזה.

גלי גרוס: יש קושי מובנה בהגשת כתב אישום נגד המדינה.

דב חנין: הפתרון הזה לא מקובל עלינו.

דב חנין: אני מציע שבשלב זה נשאיר את זה בניסוח כללי לקריאה הראשונה, אבל לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית אנחנו מצפים שמשרד המשפטים יבוא וייתן לנו תשובה לשאלת האחריות של עובדי ציבור ועובדי מדינה.

דב חנין: אני איתך בעניין שאי אפשר להעמיד לדין את המדינה בעצמה לאישום פלילי, ואני חושב שצריך למצוא פתרון, ואני יודע שאתם עובדים במשרד המשפטים על פתרון כזה.

דב חנין: לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, המקום יהיה לשלב את הפתרון הזה גם בחוק הזה.

גלי גרוס: הפתרון הוא עדיין בהתגבשות.

גלי גרוס: אני מוכנה לנסות ולבחון מה אפשר לעשות.

גלעד ארדן: אי אפשר להעמיד לדין מנכ"ל משרד ממשלתי שלא קִיים את זה?

גלי גרוס: זה לא כל כך פשוט.

גלי גרוס: השאלה היא על מי מוטלת החובה.

גלי גרוס: דווקא מה שחבר הכנסת הציע אלה פתרונות שהולכים לכיוון שלהם כרגע במסגרת חוקים אחרים בגלל הקושי של הטלת האחריות על המדינה עצמה.

גלעד ארדן: איך העמדתם לדין את הפקחים במשרד הבריאות שלא בדקו, לטענת הפרקליטות, את רמדיה?

גלי גרוס: זאת התרשלות של הפקחים עצמם באופן אישי.

גלי גרוס: הדין הכללי קיים בכל מקרה, אבל כאן החובה להתקין את האביזרים חוסכי מים היא על הגוף עצמו, כגוף ציבורי, ולא על עובד מעובדיו, לכן העבירה הפלילית שיעברו תהיה על הגוף הציבורי.

גלי גרוס: וככל שהגוף הציבורי הוא גוף של המדינה, ואין לו אישיות משפטית נפרדת מהמדינה, יש קושי מובנה בהעמדה שלו לדין פלילי.

יוחנן פלסנר: האם יש דוגמאות לסנקציות כלפי גופים, לא כלפי אישים?

גלעד ארדן: מה שנעשה, שלקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית תחשבו על גורם, בכל משרד ממשלתי, שהוא האחראי, ונציין אותו במפורש.

יוחנן פלסנר: יש לי רתיעה מהטלת אחריות פלילית, לקחת את זה לרמה הפלילית.

יוחנן פלסנר: אם יש דרך להטיל סנקציה על גופים, או באמת, כמו שאמרת, להגדיר נושא משרה, ואז האחריות שלו.

איתי עצמון: כרגע אני מציע לא לקבל את הסעיף בנוסח שמוצע כאן.

דב חנין: מה שאני מציע, שכל השאלה הזאת כרגע תרד לדברי ההסבר, והוועדה, לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, תבחן את שאלת האחריות, היקף האחריות הפלילית וזהות, כדי שלא יעלו כלפינו טענות של נושא חדש בהמשך הדרך.

דב חנין: אני מקווה שעד הקריאה השנייה והקריאה השלישית משרד המשפטים יסיים את תהליך העבודה שלו.

גלעד ארדן: מה יהיה בינתיים?

דב חנין: בינתיים לא יהיה הסעיף הזה, אבל הסוגיה תיכלל כנושא שהוועדה תצטרך להמשיך לשקול בהכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גלי גרוס: האם אתה לא מעדיף בינתיים שלפחות יהיה מה שהציע היועץ המשפטי של הוועדה, שבעבירות הכלליות זה יהיה לפי חוק המים?

גלעד ארדן: מה הצעת?

איתי עצמון: הצעתי לתקן את סעיף 156, שהוא סעיף העונשין בחוק המים, ופשוט להוסיף אותו כאן.

גלעד ארדן: רצוי, כי זה מוסיף לכל גופים שהם לא ממש המדינה, שזה רוב החוק.

דב חנין: אני מסכים, ובלבד, אדוני היועץ המשפטי, שגם יירשם בדברי ההסבר.

גלעד ארדן: יירשם בדברי ההסבר, בנוסף, שניתן דעתנו לסוגיה.

איתי עצמון: אם כך, אנחנו מתקנים את סעיף 156(א)(1), וייאמר: "עבר על הוראה מהוראות סעיפים" כך וכך, ונוסיף כאן 9א, "לאחר שנמסרה לו התראה ממנהל הרשות הממשלתית".

גלעד ארדן: הוא חייב התראה?

איתי עצמון: כך מקובל לגבי הסעיפים האחרים, אני לא רוצה לשנות כאן את הדין.

גלי גרוס: המטרה היא שישתמשו בחסכמי מים.

איתי עצמון: סעיף קטן (ה).

איתי עצמון: ההצעה המקורית היתה ששר התשתיות יקבע תקנות לביצוע הסעיף המוצע, ורשות המים הציעה כאן שמועצת הרשות הממשלתית תהיה רשאית לקבוע בכללים החלה חלקית של חובת התקנת אביזרים חוסכי מים על הגופים המנויים בתוספת השלישית.

איתי עצמון: על העניין הזה דובר בראשית הדיון, ולמעשה הוועדה צריכה לקבל החלטה.

איתי עצמון: כאן מדובר על איזה פטור של מבנים או חלקים ממבנים באותו גוף ציבורי ולא על פטור לגוף הציבורי כשלעצמו.

איתי עצמון: אם, למשל, לא ניתן להתקין במבנה מסוים, אני מציע לומר שהרשות תהיה מוסמכת לפטור מהחובה, לפי הסעיף המוצע, גוף ציבורי, לגבי מבנים מסוימים בו או חלקים ממבנים אם נוכחה כי התקנת אביזרים חוסכי מים באותם מקומות אינה אפשרית.

ליהי שפייכר: אמרנו בתחילת הדיון שנשאיר פתוח, שמועצת הרשות רשאית להחליט, באישור ועדת הכלכלה.

איתי עצמון: לא נראה לי סביר שלגבי מבנה מסוים במשטרה יבואו לכאן, לוועדת הכלכלה, ויאשרו.

איתי עצמון: צריך סעיף גמיש שמאפשר, אם בלתי אפשרי להחיל את זה על מבנה מסוים.

איתי עצמון: לא מדובר כאן על הגופים עצמם.

יוחנן פלסנר: אתה מדבר על העקרונות.

איתי עצמון: אני מדבר על מבנה מסוים שלא ניתן להתקין בו כרגע או בכלל.

גלעד ארדן: אם, למשל, אומרים, גופים משנת 1966 ומטה.

גלעד ארדן: זה מה שאתה מתכוון?

איתי עצמון: לא, מבנה מסוים.

יוחנן פלסנר: הוא אומר שמבנה בסמכותם, עקרונות בסמכות הוועדה.

דב חנין: השאלה, איך ייראו הכללים האלה בסופו של דבר.

דב חנין: אם הכללים האלה יתייחסו למבנה מסוים שנמצא ברחוב החשמונאים 19, קומה שנייה, בתל-אביב, אין לי שום בעיה שהם יעשו את זה.

דב חנין: אם זו הכוונה, הדברים צריכים להיאמר במפורש בסעיף.

דב חנין: זאת אומרת, רשות ממשלתית רשאית לפטור מבנה מסוים מוגדר.

דב חנין: אם אלה כללים שמתייחסים באופן רוחבי לסוג מסוים של מבנים- - -

גלעד ארדן: זה יצטרכו אישור ועדה.

איתי עצמון: לא מדובר על כללים כאן.

איתי עצמון: דיברתי על החרגה ספציפית מאוד כדי לאפשר גמישות לרשות הממשלתית שמופקדת על הנושא.

יוחנן פלסנר: היא צריכה לנמק את זה ולמסמך את זה.

איתי עצמון: לכתוב "מטעמים שיירשמו"?

יוחנן פלסנר: כן, משהו כזה.

ליהי שפייכר: מועצת הרשות הממשלתית היא לא חותמת גומי, כל דבר נעשה לאחר דיון ופרוטוקול.

איתי עצמון: היא צריכה להגיד מהם הטעמים.

דב חנין: לכן זה ייכתב.

ליהי שפייכר: תמיד זה כך.

ליהי שפייכר: זה ברור.

גלי גרוס: אתם לא רוצים סמכות שתוכל לקבוע דברים שהם ביניים, כלומר, אי אפשר להשתמש באביזר החוסך מים ביותר, אבל אפשר אולי להשתמש במשהו שהוא פחות טוב ממנו?

יוחנן פלסנר: הוא דיבר על החלקיות.

גלי גרוס: בגלל הפטור.

גלעד ארדן: את עושה סלט.

גלעד ארדן: פטור זה לגבי מבנה, אבל נתנו לה גם סמכות לקבוע איזה סוג אביזר חוסך מים.

גלעד ארדן: אל תשכחי שהם צריכים להביא לנו הגדרות של מהם אביזרים חוסכים במים.

גלי גרוס: גם כשהיא פוטרת מבנה מסוים, כי הוא לא מתאים לאביזר עצמו, יכול להיות שהיא יכולה להגיד שאפשר להשתמש בחלופות.

גלי גרוס: זה לשיקולכם.

גלעד ארדן: הסכמנו לזה.

איתי עצמון: אתה מדבר עכשיו על הפטור החלקי או הפטור לגופים?

גלעד ארדן: לא זה ולא זה.

גלעד ארדן: האפשרות לקבוע מלכתחילה שבמקום מסוים החובה היא לאביזר מסוג אחד ולא אחר.

איתי עצמון: זה לגבי הכללים של סעיף קטן (א).

גלי גרוס: יושב-ראש הוועדה אומר שהרעיון של הפטור החלקי יבוא לידי ביטוי בהסדרה הכללית ולא בהסדרה של הפטור.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, האם אתה מתכוון להצביע היום?

גלעד ארדן: קודם כול יהיה לנו רוב גם בלי אדוני, לשמחתך.

גלעד ארדן: מקסימום זה ייקח עוד עשר דקות, רבע שעה.

יוחנן פלסנר: אני סומך על שיקול דעתך.

איתי עצמון: סעיף קטן (ו).

איתי עצמון: כאן מה שרשות המים מציעה, "מועצת הרשות הממשלתית רשאית לשנות בכללים את התוספת השלישית, ובכלל זה לגרוע גופים המנויים בתוספת השלישית, ולהוסיף גופים אחרים".

איתי עצמון: אני חושב שההוראה הזאת חסרת תקדים מבחינת התערבות של רשות מינהלית בחקיקה ראשית.

דב חנין: רשות המים תהפוך להיות מחוקקת?

דב חנין: מוגזם לגמרי.

איתי עצמון: אני ממליץ לוועדה לא לקבל את הסעיף בנוסח הזה.

איתי עצמון: אני מציע, אם כבר, שהכללים האלה באמת יובאו לאישור הוועדה.

איתי עצמון: חובה שיהיה פיקוח פרלמנטרי.

גלעד ארדן: זה כתוב.

איתי עצמון: הם מחקו.

ליהי שפייכר: זה יכול להיות באישור ועדת הכלכלה.

ליהי שפייכר: סברנו שזה כן צריך להיות בסמכות מועצת רשות המים, כמו שבסעיף 116 לחוק המים מדובר על סמכות של מועצת הרשות לשנות בכללים את התוספת השנייה לחוק.

איתי עצמון: בכל הכבוד, לא מדובר על תחולה של הוראות נורמטיביות בחקיקה ראשית על גופים ציבוריים.

ליהי שפייכר: אין לנו בעיה שזה יהיה באישור ועדת הכלכלה, עקב ההתנגדות הגורפת.

איתי עצמון: לרשות המים מוקנות סמכויות מרחיקות לכת מאוד בחוק ההסדרים, וגם היועצת המשפטית לוועדה, בעת התיקון, הביעה את עמדתה בנושא הסמכויות האלה.

איתי עצמון: כרגע הן קיימות בחוק, באמת, אנחנו צריכים להתאים.

איתי עצמון: אכן מקובל שהשר הוא זה שקובע את הכללים האלה- - -

לאה ורון: הכוונה של הוועדה להמשיך ולהרחיב את הסמכויות?

ליהי שפייכר: אמרנו שבסעיף קטן (ו) מועצת הרשות תקבע, באישור ועדת הכלכלה.

גלי גרוס: הרשות היא הגורם המקצועי, והיא הגורם שאמור לעשות את ההסדרה של התחום.

גלעד ארדן: מה הוחלט?

איתי עצמון: אני מציע לכל הפחות שוועדת הכלכלה תצטרך לאשר, או לא לאשר, את ההצעה של הרשות לגרוע או להוסיף גופים לתוספת השלישית, שבעצם עליהם יחול החוק המוצע.

לאה ורון: למה לא השר יציע?

איתי עצמון: יש כאן בעיה, שבחוק ההסדרים משנת 2006 ניתנו לרשות המים סמכויות מרחיקות לכת מאוד, וגם היועצת המשפטית לוועדה, כפי שהזכרתי, הביעה מורת רוח מהעניין.

איתי עצמון: ככל שהמצב המשפטי כיום, החוק מקנה סמכויות כאלה, אבל צריך להתאים את זה להוראות הקיימות היום.

גלי גרוס: אנחנו לא חושבים שזאת בעיה.

גלי גרוס: זה נעשה מתוך מחשבה שרשות המים היא הגוף המקצועי שאמון על ההסדרה של תחום המים, למעט דברים נקודתיים שהושארו לסמכויות של גורמים אחרים.

גלעד ארדן: כרגע נשאיר את זה כך.

איתי עצמון: באישור ועדת הכלכלה?

גלעד ארדן: כן, באישור ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את סעיף 1 בנוסח שקרא היועץ המשפטי לוועדה, כפוף לשינויים שהסכמנו עליהם כאן.

גלעד ארדן: מי בעד סעיף 1?

גלעד ארדן: הצבעה בעד סעיף 1 – פה אחד סעיף 1 אושר פה אחד, בכפוף לשינויים

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

גלעד ארדן: סעיף 2.

איתי עצמון: הסבה את תשומת לבי עורכת-הדין גרוס, שתיקון סעיף 156, סעיף העונשין, מובן שיבוא בסעיף נפרד.

גלעד ארדן: זה אחד השינויים שהסכמנו עליו.

גלעד ארדן: למחוק את סעיף קטן (ד), ובמקומו לתקן את סעיף 156.

לאה ורון: ובדברי ההסבר, שייאמר מה שביקש חבר הכנסת חנין.

איתי עצמון: אני קורא את סעיף 2, שעניינו התוספת השלישית.

דב חנין: לא קוראים תוספת.

איתי עצמון: חייבים לקרוא.

איתי עצמון: כאן זה המהות.

לאה ורון: ודאי.

לאה ורון: צריך לבחון את הגופים.

איתי עצמון: יש לי גם כמה וכמה הערות.

דב חנין: כבר הייתי בארבע ועדות שלא קראו בהן תוספת.

לאה ורון: ועדת הכלכלה מואשמת חדשות לבקרים בזה שהיא עובדת על-פי תקנון הכנסת, היא עובדת על-פי הנהלים.

דב חנין: יפה.

דב חנין: אני בעד.

איתי עצמון: אני קורא את התוספת השלישית, שמדברת על פירוט הגופים הציבוריים שעליהם יחול החוק המוצע: "1.

איתי עצמון: משרד ממשלתי, לרבות יחידותיו ויחידות הסמך שלו; 2.

איתי עצמון: הכנסת; 3.

איתי עצמון: צה"ל; 4.

איתי עצמון: משטרת ישראל; 5.

איתי עצמון: רשות מקומית; 6.

איתי עצמון: תאגיד שלפחות מחצית מכוח ההצבעה בו או הזכות למנות לפחות מחצית ממספר הדירקטורים שלו הם בידי משרד ממשלתי, כאמור בפרט (1) רשות מקומית כאמור בפרט (5) או בידי שניהם".

איתי עצמון: אני מציע, בפרט 6, לוותר על התוספת הזאת, מכיוון שיש לנו לאחר מכן חברה ממשלתית.

גלעד ארדן: כך מוגדרת חברה ממשלתית?

גלי גרוס: גם.

גלעד ארדן: תוריד את זה.

איתי עצמון: אני מוריד את זה.

איתי עצמון: אולי אפשר, אם הוועדה מעוניינת בכך, להוסיף תאגיד עירוני לגבי רשות מקומית.

גלי גרוס: זה משהו שחסר, אם מורידים את פרט 6.

לאה ורון: מה זה תאגיד עירוני?

לאה ורון: תאגיד מסוג תאגידי מים וביוב?

גלעד ארדן: החברה הכלכלית של העירייה.

איתי עצמון: "7.

איתי עצמון: תאגיד שהוקם בחוק", מדובר על המוסד לביטוח הלאומי, מגן דוד אדום, רשות השידור.

גלעד ארדן: מפעל הפיס.

גלעד ארדן: פרט 8 יהיה פרט 7 כי מחקנו פרט.

איתי עצמון: "8.

איתי עצמון: חברה ממשלתית כהגדרתה בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975" – כאן כתוב – "שקבע שר המשפטים, בהסכמת השרים כהגדרתם בחוק האמור.

איתי עצמון: " אני לא כל כך מבין מה הרלוונטיות של שר המשפטים, אני מציע שזה יהיה שר התשתיות.

ליהי שפייכר: לא צריך להיות שר, אלא חברה ממשלתית.

גלי גרוס: התפיסה שבאה לידי ביטוי פה היא, שעל החברה הממשלתית, וזה גם בא לידי ביטוי בחוקים אחרים שמסדירים חברות ממשלתיות שאמורות להתחרות בשוק העסקי יחד עם גורמים כמוהם, שההחלה של חוקים מיוחדים מהסוג הזה נעשית פרטנית, חברה-חברה, במסגרת קביעה מפורשת.

גלי גרוס: זה מה שנמצא כאן בפרט 8, וזה מקביל להסדר בחוק שוויון לאנשים עם מוגבלויות ולהסדרים בחוקים נוספים, חוק חופש המידע למשל.

גלי גרוס: חברות ממשלתיות בוחנים פרטנית, יש אפשרות להחיל ויש אפשרות שלא להחיל.

איתי עצמון: רק לא בקביעת שר המשפטים.

ליהי שפייכר: מנהל הרשות הממשלתית יכול להיות, או מועצת הרשות הממשלתית.

איתי עצמון: אני מציע שר התשתיות.

גלי גרוס: שר התשתיות או מועצת הרשות.

ליהי שפייכר: מועצת הרשות זה הכי הגיוני, כי מועצת הרשות מטפלת בכל החוק הזה.

איתי עצמון: היושב-ראש אומר שר התשתיות.

איתי עצמון: "9.

איתי עצמון: ההסתדרות הציונית העולמית; 10 הסוכנות היהודית לארץ-ישראל; 11 מוסד מוכר כמשמעותו בסעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958.

איתי עצמון: " מדובר למעשה על גוף פרטי.

איתי עצמון: אני מציע לוועדה, לגבי גופים פרטיים, כפי שגם מקובל בדברי חקיקה אחרים, שנקבע הוראה כללית לגבי גוף אחר שהוא גוף מבוקר, כמשמעותו בסעיף 9 לחוק מבקר המדינה, שקבע שר התשתיות, בהתייעצות עם הרשות ובאישור ועדת הכלכלה

גלעד ארדן: במקום מה?

איתי עצמון: במקום "מוסד מוכר כמשמעותו בסעיף 9".

גלי גרוס: גם במקום 12 עד 15.

גלי גרוס: זה בעצם 11 עד 15.

ליהי שפייכר: האם אתה יכול לחזור?

איתי עצמון: מה שהצעתי לגבי הגופים המנויים בפרטים 11 עד 15, שנקבע הוראה כללית שאומרת ש"החוק יחול לגבי גוף אחר, שהוא גוף מבוקר, כמשמעותו בסעיף 9 לחוק מבקר המדינה, שקבע שר התשתיות, בהתייעצות עם הרשות, ובאישור ועדת הכלכלה".

ליהי שפייכר: זה צריך להיות מועצת הרשות הממשלתית.

גלי גרוס: בעניין הזה גם אני מציעה שזאת תהיה מועצת הרשות ולא השר, דווקא בהקשר הספציפי של גופים פרטניים שהוא יבחן, אבל זה כן צריך להיות בהתייעצות עם השר הממונה על תחום הפעולה של אותו גוף, כדי שהוא יוכל לתת את האינפוט, וכמובן, באישור ועדת הכלכלה.

גלי גרוס: פה חייבים פעולה פרטנית לגבי כל הגופים עם אפשרות שלהם להביע עמדה בפני ועדת הכלכלה, כי מדובר פה בגופים שיכולים להיות שהם פרטיים לחלוטין, מעבר לעובדה שיש עליהם תחולה של חוק מבקר המדינה.

גלי גרוס: אלה יכולים להיות גופים שהם בבעלות פרטית מוחלטת.

גלעד ארדן: גם בתי סוהר.

גלי גרוס: בתי סוהר נמחקו מפה, רק משום שזה לא קיים בתוספת של חוק שוויון לאנשים עם מוגבלויות, שזה פחות או יותר מועתק משם.

איתי עצמון: זה קיים כאן, זה לא נמחק.

לאה ורון: האם יש גופים פרטיים שמבקר המדינה מבקר על-פי החוק?

גלי גרוס: המועצה להשכלה גבוהה, קופות חולים, בתי חולים.

גלעד ארדן: מה אתה מציע?

איתי עצמון: מפריט 11 עד "בית מעצר ובית סוהר", שיהיה מדובר על גופים אחרים שהם גופים מבוקרים, כמשמעותם בסעיף 9 לחוק מבקר המדינה, שקבעה מועצת הרשות או השר הממונה, כפי שאתה תחליט, באישור ועדת הכלכלה ובהתייעצות עם השר הממונה.

גלעד ארדן: בכל אחד מהם צריך להתייעץ עם השר הממונה?

גלי גרוס: לדוגמה, בתי חולים, זה התייעצות עם שר הבריאות לגבי ההחלה של זה והמשמעויות של זה לגבי אותו גוף.

גלעד ארדן: אני לא מוכן לזה.

גלעד ארדן: אני מוכן לגוף מבוקר, אני לא מוכן שיהיה צריך בכל דבר התייעצות של שר התשתיות עם השר הממונה.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, פה לא מדובר בהחלת נורמה מי יודע מה, כולה להחליף את הצ'ופצ'יקים ברוב הברזים.

גלעד ארדן: עשו מזה משהו כמו החזרת מוצרים, ששם זה דבר מהותי, זה באמת משפיע על התחום לגמרי.

גלעד ארדן: זה לא משפיע על תחום הפעילות של אותו משרד.

גלעד ארדן: אם המשרד הייעודי חושב שיש לו בעיה אמיתית, יבוא לרשות, אני בטוח שהרשות לא אטומה, ובמקרה הכי גרוע, אם לא עצרו את זה שם, יבוא לוועדת הכלכלה, ואם הוא לא שכנע בשניהם, כנראה שאין לו סיבות טובות.

גלעד ארדן: נתחיל לחכות שהשרים יתכתבו ביניהם על העניין הזה?

ליהי שפייכר: לכן יש אפשרות בסעיף קטן (ו) להוסיף או לגרוע.

גלעד ארדן: תקריא לי.

איתי עצמון: נוסיף הוראה לגבי גופים שהם גופים מבוקרים, כמשמעותם בסעיף 9 לחוק מבקר המדינה, שקבעה מועצת הרשות, באישור ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: לגבי הגופים המבוקרים אני צריך קביעה פוזיטיבית של מועצת הרשות.

גלעד ארדן: הגופים האחרים נכנסים אוטומטית.

גלי גרוס: חוץ מהחברות הממשלתיות, שלגביהן צריך קביעה פוזיטיבית של שר התשתיות הלאומיות.

גלעד ארדן: בתוך כמה זמן אתם יכולים לקבוע מי כן ומי לא מהגופים המבוקרים?

ליהי שפייכר: צריך לבדוק באופן פרטני את הגופים המבוקרים.

גלעד ארדן: תחשבו על זה.

גלעד ארדן: תרשום בדברי ההסבר שהוועדה תשקול, לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, לקצוב את משך הזמן שיינתן למועצת הרשות לקבוע את הגופים המבוקרים בעניין הזה.

גלעד ארדן: תזכרי שאתם צריכים לתת לנו תשובה בעניין הזה?

ליהי שפייכר: כן.

איתי עצמון: אפשר להצביע.

אלכס מלצר: הכי חשוב סעיף 3 למיישמים.

גלעד ארדן: יש עוד הערות לגבי סעיף 2?

ליהי שפייכר: אולי יש מקום לשקול גם עמותות שמקבלות כספי ציבור באותה הזדמנות.

גלעד ארדן: זאת הרחבה מאוד משמעותית.

איתי עצמון: לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית נבחן את זה.

גלעד ארדן: ביקשת סיוע מהמדינה – התקן חסכם.

לאה ורון: הם לא פה, הם לא הוזמנו לדיון.

גלעד ארדן: אני לא יכול להרחיב, אבל אם יש לכם, עכשיו, כשאנחנו הולכים יד ביד שלובי זרוע אל האופק, עוד גופים שאתם מעוניינים להחיל עליהם, אתם חושבים שצריך לשקול ברצינות להחיל עליהם את החובה, אני אשמח אם לקראת הדיון הבא, כדי שנוכל גם להזמין אותם ולפרסם באתר האינטרנט.

גלעד ארדן: תרשום בדברי ההסבר שהוועדה תשקול להרחיב את רשימת הגופים שעליהם תחול החובה לגופים נוספים שיש להם זיקה תקציבית, אני לא יודע איך לקרוא לזה.

איתי עצמון: נתמכים, מקבלים סיוע מהמדינה.

גלעד ארדן: מי לא מקבל סיוע מהמדינה?

גלעד ארדן: כל אזרח שמשלם מסים מקבל סיוע.

איתי עצמון: יש גופים שהם נתמכים.

איתי עצמון: לזה אתה מכוון?

גלעד ארדן: כן, אבל אולי יש דברים שאני לא חושב כרגע.

גלעד ארדן: אם יש לכם רעיונות, תגידו לקראת הקריאה הבאה.

גלי גרוס: אולי אפשר להגיד "מתוקצבים".

גלעד ארדן: על כל גוף מתוקצב חל חוק מבקר המדינה.

גלעד ארדן: אני מאשר את סעיף 2, בנוסח שקרא היועץ המשפטי לוועדה ובכל השינויים שקיבלנו.

גלעד ארדן: סעיף 2 אושר, בכפוף לתיקונים הסעיף האחרון , סעיף 3.

איתי עצמון: לפני, אני מציע לומר שהוראות החוק המוצע לא יבואו לגרוע מהוראות כל דין, ואני מכוון בעיקר להוראות חוק התקנים.

איתי עצמון: כלומר, ככל שיש תקן לעניין אביזרים חוסכי מים, יהיה צורך לפעול על פיו.

גלעד ארדן: אני מאשר גם את סעיף שמירת הדינים.

גלעד ארדן: סעיף שמירת דינים אושר

איתי עצמון: סעיף תחילה.

איתי עצמון: תחילתו של חוק זה, כאן כתוב "שלושה חודשים מיום פרסומו", אני לא בטוח אם זה זמן מספיק להיערכות.

אלכס מלצר: השאלה, מה מסתתר מאחורי המשפט.

אלכס מלצר: אם צריך להראות התארגנות, עברנו מכרז, עשינו הזמנות ומתחילים ליישם, זה סיפור אחד, אם המפקח בא וצריך לראות שהכול מותקן, זה סיפור אחר.

אלכס מלצר: שלושה חודשים ליישום מלא, זה בהחלט לא מספיק.

איתי עצמון: יש עוד נקודה שצריך לשים לב אליה לעניין הוראות מעבר.

איתי עצמון: לעניות דעתי, יש צורך להוסיף איזו הוראות מעבר לגבי מבנים קיימים, כלומר, תחולה בהדרגה למשל, כך שהתקנת אביזרים תסתיים לא יאוחר מיום מסוים.

איתי עצמון: יש צורך בביצוע התאמות, כי מדובר על מבנים קיימים.

אלכס מלצר: חשוב לציין שניתנו כאן תקופות לרשות המים להוציא המלצות ולבדוק.

אלכס מלצר: קודם הם צריכים לסיים את העבודה, אחר כך אנחנו יכולים ליישם את החוק, ולא הפוך, וגם לא במקביל.

אלכס מלצר: היו"ר גלעד ארדן: בשלב הזה נכתוב שישה חודשים.

אלכס מלצר: ולגבי הוראות מעבר, לא ניכנס לזה היום.

אלכס מלצר: יש לנו שלושה חודשים לחשוב על זה.

עדי פידלמן: היות וציינת שזה חל על כל הגופים המתוקצבים, כל הגופים המתוקצבים מתוקצבים שנה מראש.

עדי פידלמן: דיוני תקציב 2009 מתקיימים עכשיו.

עדי פידלמן: אם בינואר אתה מחיל את החוק, אני יכול לתקצב את היישום רק בעוד 12 חודשים.

גלעד ארדן: כמעט בכל חוק שעובר בכנסת אפשר להגיד מה שאמרת עכשיו.

עדי פידלמן: זה נכון.

עדי פידלמן: אנחנו מדברים כרגע על החלה על כל המבנים, זה כבר לא שינוי קטן.

עדי פידלמן: זה יכול להיות תקציב בעל משמעות.

לאה ורון: נציגי האוצר שהיו אמורים להיות כאן, היו אמורים להודיע מה העלות התקציבית שכרוכה בהצעת החוק.

גלעד ארדן: אתה זוכר שהחוק הזה גם חוסך במים, מים עולים כסף.

עדי פידלמן: מים, והרשות לא תכחיש את דברי, הפכו ממשאב למשהו שעולה כסף.

עדי פידלמן: טכנולוגיה היום פותרת כל מחסור במים, אז בעצם אנחנו מדברים על חיסכון בכסף.

עדי פידלמן: לא הייתי רוצה להגיע למצב שנחסוך בכל מחיר, ולא משנה כמה זה יעלה.

משה פרלמוטר: זה לא מדויק מה שאתה אומר, לא בכל מחיר מייצרים כל כמות של מים.

משה פרלמוטר: צריך להגביל את זה בזמן קצר יותר.

משה פרלמוטר: החוק הזה ייכנס רחוק מדי.

משה פרלמוטר: מדוע אי אפשר להגביל בשלושה חודשים?

גלעד ארדן: אפשרנו להם שלושה חודשים לקבוע מה זה בכלל אביזרים חוסכי מים, וצודקים גם חלק מהגופים המתוקצבים בעקיפין, כמו האוניברסיטאות, שאם החוק עבר, עברו שלושה חודשים, ואמרו להם מה האופציות, חל עליהם חוק חובת מכרזים, הם לא יכולים לקנות מהחבר של יושב-ראש האוניברסיטה, כי מחר הוא ייחקר במשטרה על זה, הם צריכים להוציא מכרז.

יובל לסטר: זה לא סביר שהפקחים יבואו מיד.

גלעד ארדן: האם אני צריך לחוקק חוק שלא סביר שהוא יוכל להתקיים, כי לא סביר שהפקחים יבואו?

גלעד ארדן: אחרי שישה חודשים, הכול סביר.

יובל לסטר: ברגע שהחוק ייכנס לתוקף, רשות המים תוציא חוזר לכל משרדי הממשלה, לכל הגופים שקיים החוק, שיתחילו לפעול בהקדם.

גלעד ארדן: הם לא יכולים, כי יש זמן סביר שצריך לאפשר לגופים גם לבקש החרגה.

גלעד ארדן: יש פה גם תהליכים.

גלעד ארדן: אני לא רוצה את זה פחות ממך, ואני לא אוהב את הנטייה הזאת שיש לגופים ירוקים להיות יותר דתיים מאלה שכאן מנסים לקדם.

גלעד ארדן: אני אומר לך, כמי שמנוסה בהליכי חקיקה, לחוק כזה, שישה חודשים זה זמן קצר, בדרך כלל נותנים לדברים האלה תשעה עד 12 חודשים.

גלעד ארדן: כשצריך להסמיך פקחים, צריך לקבוע מהם מכשירים חוסכי מים, וצריך לאפשר גם לגופים לבקש החרגות מסיבות טכניות או לא טכניות וכן הלאה, שישה חודשים זה זמן קצר ליישום.

גלעד ארדן: זה לא זמן אטי.

גלעד ארדן: אני אומר את זה כמי שרוצה כמוך.

גלעד ארדן: אני לא רוצה להגיד יותר ממך, אבל לא פחות ממך.

יובל לסטר: בסדר גמור.

איתי עצמון: תשעה חודשים.

גלעד ארדן: כרגע שישה חודשים, אם ליושב-ראש הבא יהיו השגות אחרות- - -

יובל לסטר: אם לא תעמדו בשישה חודשים, תבקשו הארכה.

גלעד ארדן: כרגע נקבע שישה חודשים.

גלעד ארדן: אני אשקול לקראת הקריאה הבאה, שיהיה אפשר לקבל דחייה באישור הוועדה, אבל השר יצטרך לבוא ולספר כאן למה שישה חודשים לא הספיקו.

גלעד ארדן: או שזה חירום או שזה לא חירום.

לאה ורון: אולי מנהל הרשות.

לאה ורון: למה השר?

גלעד ארדן: מנהל הרשות.

גלי גרוס: מנהל הרשות קובע את הכללים, ואחר כך החוק הזה חל על הגופים עצמם, בתוך שישה חודשים, ליישם.

גלי גרוס: אלה הגופים שיצטרכו את הדחייה.

גלעד ארדן: שיישמו מיד.

גלעד ארדן: למה אני צריך לתת להם שישה חודשים לקנות כמה צ'ופצ'יקים לברזים?

גלי גרוס: אני לא יודעת במה זה כרוך מבחינת הגופים, אבל אני מניחה שיש התארגנות מסוימת.

אלכס מלצר: צריך לפרסם מכרז, צריך לעשות הזמנה, חלק בא מחוץ-לארץ, פתאום זה נתקע, בא פקח, ואין לך מה להציג.

גלעד ארדן: אותו זמן שלוקח לך להביא לרקטור האוניברסיטה כסא חדש, אותו זמן שזה ייקח, ייקח לסדר חסכמים.

אלכס מלצר: אתה מדבר על כסא אחד, ופה מדובר על אלפים.

גלעד ארדן: יש באוניברסיטה אלפי ברזים?

אלכס מלצר: יש מעונות, יש מעל 2,000 דירות, בכל דירה יש מקלחת.

יובל לסטר: תתחילו כבר עכשיו להתקין, כדאי לכם.

יגאל ירקוני: אנחנו מוכנים לספק חינם ונהנה מההטבה של החיסכון בעלות המים.

גלעד ארדן: אתה רוצה את הכסף שייחסך בחשבון המים אליך.

יגאל ירקוני: אנחנו עושים דברים כאלה.

יגאל ירקוני: עשינו את זה בהרבה מקומות, בבתי מלון, במוסדות ציבור.

יגאל ירקוני: אנחנו מקבלים את החיסכון.

יגאל ירקוני: אנחנו מאמינים במוצר.

יגאל ירקוני: לא רק אנחנו, גם ספקים אחרים מוכנים לעשות את זה.

אוריאל לוי: איך אתה מודד את החיסכון?

גלעד ארדן: מול החשבונות שהיו קודם.

אוריאל לוי: אם השתמשתי בפחות או יותר באותה תקופה?

גלעד ארדן: הוא נותן לך חינם את החסכמים, ואתה צריך להסכים איתו מראש שמ-X פחות שיהיה מים, הוא מקבל Y אחוזים.

אוריאל לוי: אני לא יודע לכמת את זה.

אוריאל לוי: צה"ל ניסה- - -

גלעד ארדן: אני לא מתווך בעניין הזה.

אוריאל לוי: לצה"ל יש ניסיון עם החסכמים האלה, כשהחסכמים זה לא רק ההתקנה הפשוטה, ואתה כנראה יודע את זה.

אוריאל לוי: החסכמים זה גם החזקה, השלמה של מפרקים, ניקיון תקופתי, ולקחנו חוזה החזקה של מישהו חיצוני שיבוא לעשות את זה.

אוריאל לוי: מדובר במוצר שנסתם, מספיק שיש בעיה של אבנית באותו מחנה.

אוריאל לוי: בצה"ל, בחצי שנה לא ניתן לעשות את זה, מדובר במיליוני שקלים, ומדובר בהרבה מאוד מבנים וברזים.

אוריאל לוי: כשזה נסתם מאבנית, אתה חייב לפרק ומתחיל הכול מהתחלה.

אוריאל לוי: בתוך חצי שנה לעשות את זה בכל צה"ל, זה לא סביר.

גלעד ארדן: יש רק מש"ק אחד בכל צה"ל?

אוריאל לוי: גם הספקים, אני לא בטוח כמה יהיו מסוגלים לספק את זה.

אוריאל לוי: ובסוף, אם אנחנו מוציאים את זה למכרז, מדובר בתקציב, מדובר במכרז אחרי שאני מקבל את התקנות.

אוריאל לוי: ליישם בכל המחנות זה לא סביר בתוך חצי שנה.

גלעד ארדן: איך שאין עד היום?

אוריאל לוי: צה"ל מוביל בתחום הזה, הן בהיבט של אמצעי חיסכון, החל ממכלי הדחה, שאצלנו זה בסטנדרטים מזמן.

גלעד ארדן: החיילים שותים עם אבנית?

אוריל לוי: אני מניח שבעיית האבנית לא פוסחת על צה"ל.

גלעד ארדן: נקשיב לטענות האלה לקראת הקריאה הבאה, ונשקול בחיוב להוסיף אפשרות למנהל הרשות, באישור ועדת הכלכלה לדחות בעוד X חודשים, אני עוד לא יודע כמה, תלוי באופי הנימוקים.

גלעד ארדן: נשאיר את זה לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, לא היום.

גלעד ארדן: היום אני קובע בינתיים שישה חודשים.

גלעד ארדן: יש היום סוגים של חסכמים שכולם מבינים שהם גם ייכללו באביזרים חוסכי מים.

לאה ורון: תקצוב זמן לאוצר בשביל להעביר את העלות התקציבית שכרוכה, אם כרוכה, בהצעת החוק.

גלעד ארדן: יש עוד הערות לגבי הוראות המעבר, בכפוף להערה שאמרתי?

גלעד ארדן: אין.

גלעד ארדן: אני מאשר את הוראת המעבר- - - סעיף 3 אושר, בכפוף לשינויים

לאה ורון: דחייה באישור הוועדה לתחילת החוק.

גלעד ארדן: אני לא מכניס כרגע שום דחייה.

גלעד ארדן: זה תחילה של שישה חודשים.

איתי עצמון: זה תחילה, לא הוראת מעבר.

גלעד ארדן: דבר אחרון.

גלעד ארדן: בהתחשב בעובדה שהתחבורה הציבורית ירדה, יכול להיות שנספיק להעלות את זה לקריאה הראשונה?

אתי בנדלר: אין שום סיכוי בעולם.

גלעד ארדן: גברתי לא חושבת שמשק המים במצב חירום?

אתי בנדלר: משק המים במצב חירום זה זמן רב, לא מהיום.

גלי גרוס: מבחינה פורמלית כל עוד יש הערר של שר התשתיות, עמדת הממשלה להתנגד.

גלעד ארדן: אנחנו בהחלט מתחשבים בעמדת הממשלה בעניין הזה.

גלעד ארדן: השר עוד לא הסיר את הערר?

גלי גרוס: הבנתי שהוא לא הסיר.

ליהי שפייכר: אמרנו לאחר ההסכמות.

ליהי שפייכר: נגיד למנהל הרשות שימליץ בפני השר.

גלעד ארדן: הוא ימליץ בפני השר?

ליהי שפייכר: הערר הוגש מלכתחילה לא משום שרשות המים התנגדה.

גלעד ארדן: ההסכמות פה היום לא חופפות לגמרי את ההסכמות שהגעת אליהן עם העוזרת של חבר הכנסת פלסנר.

ליהי שפייכר: מבחינתי, ההסכמות של היום בסדר, צריך את אישור מנהל הרשות, שהוא ימליץ לשר להסיר את הערר.

גלעד ארדן: תמליצו לפרופסור שני להמליץ לשר להסיר את הערר.

ליהי שפייכר: הערר הוגש מלכתחילה, משום שסברנו שזה אמור להיות באחריות מועצת הרשות.

גלעד ארדן: מועצת הרשות קיבלה כאן סמכויות רחבות מאוד-מאוד.

גלעד ארדן: אני נותן לאוצר שלושה ימים להודיע לוועדה האם ומהי, במידה ויש, העלות התקציבית של הצעת החוק, ובכך אישרנו את הצעת החוק על כל הסעיפים שקרא היועץ המשפטי, ובכפוף לשינויים.

גלעד ארדן: אישרנו את הצעת החוק לקריאה הראשונה.

גלעד ארדן: הצעת חוק המים (תיקון – חובת התקנת אביזרים חוסכי מים במבנים המשמשים גופי ציבור), התשס"ח-2008 אושרה לקריאה הראשונה.

גלעד ארדן: אני מודה לכולכם.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.