ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 216, 2008-07-07 09:30

מיכאל נודלמן: בוקר טוב לכולם.

מיכאל נודלמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, קליטה ותפוצות.

מיכאל נודלמן: היום הדיון על הצעת חוק בנושא מרכז למורשת יהדות אתיופיה.

מיכאל נודלמן: יש שני חוקים אצלנו פה, יש שתי הצעות חוק.

מיכאל נודלמן: היום הישיבה הראשונה, אנחנו נשב שעה וחצי על החוק הזה היום, לא תהיה הצבעה.

מיכאל נודלמן: החוק גדול.

מיכאל נודלמן: אני מבקש כמה נקודות מהיועץ המשפטי של הוועדה.

עידו עשת: רק נקודה אחת.

עידו עשת: סעיף 140 לתקנון הכנסת אומר שאם החליטה הכנסת להעביר לוועדה הצעות חוק אחדות על נושא אחד והוועדה הכינה לקריאה ראשונה הצעת חוק אחת, יראוה כהצעת חוק של כל מציעי הצעות החוק שהועברו לוועדה.

עידו עשת: בעצם הצעות החוק שמדובר כאן, גם הצעת החוק 3542/17 של חבר כנסת יולי-יואל אדלשטיין, וגם הצעת החוק של חברי הכנסת מיכאל איתן, זבולון אורלב, אברהם מיכאלי, שלמה מולה, רן כהן, אמנון כהן ושאר המציעים, הן בעצם הצעות חוק שעונות על סעיף 140 ואם הוועדה באמת תחליט אז הנוסח שמונח לפניה הוא בעצם נוסח משולב של הצעות קיימות.

מיכאל נודלמן: זה אומר שאנחנו נדון על חוק אחד, על נוסח אחד.

יולי יואל אדלשטיין: בשם כל המציעים של 3542/17 אני מודיע על הסכמתי.

מיכאל נודלמן: תתחיל.

שלמה אקלה: קודם כל אני רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש, וכמובן למנהלת הוועדה ולמוזמנים שבאו.

שלמה אקלה: אני חושב שעצם העובדה ששתי הצעות החוק - הצעת החוק של חבר הכנסת יולי אדלשטיין באה ממקום שהוא היה שר הקליטה, הכיר את הנושא, למד את הנושא, ויתר המציעים – הצעת החוק זהה.

שלמה אקלה: אני יודע שגם בעבר ניסו לקדם הצעת חוק דומה, אני חושב בתקופה של נעמי בלומנטל שהייתה, נדמה לי, חברה בוועדת עלייה וקליטה.

מיכאל נודלמן: היושבת ראש.

שלמה אקלה: יושבת ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

שלמה אקלה: בסך הכל אני דווקא רוצה כהקדמה, מעבר לדברי ההסבר, לשתף את החברים מה מקור הצעת החוק, כדי שנוכל באמת להגיע לתוכן החוק.

שלמה אקלה: מקור הצעת החוק: כמו שלכולם ידוע, קבוצות או עדות שונות בחוץ לארץ, היו להם מרכזים קהילתיים שיש בהם הרבה דברים כתובים, גם בתחום המורשת.

שלמה אקלה: חלק גדול מחיי היום יום של הקהילה באתיופיה ואפילו אורח החיים הדתי, ברובו התנהל בעל פה.

שלמה אקלה: לא היה איזשהו מרכז מחקר.

שלמה אקלה: יש פה אנשים שעוד שכשאני הייתי קטן היו באתיופיה עוסקים במחקר של יהדות אתיופיה.

שלמה אקלה: לכן אנחנו חושבים שיש צורך בהקמת מרכז מורשת יהדות אתיופיה, שיהיה גוף שיחקור את יהדות אתיופיה, יהיה מוזיאון, יהיה מרכז – נניח ספריה, וכל מיני דברים כתובים.

שלמה אקלה: אנחנו רוצים לבוא ולהגיד: יש מרכז מחקר, מרכז מורשת יהדות אתיופיה, שהמדינה יכולה להתגאות בו לדורות הבאים.

שלמה אקלה: בוודאי יעסקו בו גם בתהליכי עליה שהיו, בדרכים לעלות שהיו, יש הרבה סיפורים מופלאים שנמצאים אצל קהילת יוצאי אתיופיה.

שלמה אקלה: אני חושב שחשוב שזה יהיה נחלת הכלל.

שלמה אקלה: אני יודע שלמשל, יש עמותה שנקראת בהלצ'ין.

שלמה אקלה: שלמה אקלה הוא המנכ"ל של העמותה, ואני יכול לבוא ולהגיד שהוא חי, מה שנקרא, מעצם שזורקים לו.

שלמה אקלה: הוא מתאמץ, נכון, והוא עושה מאמצים גם לתעד את זקני העדה ואת מורשת יהדות אתיופיה, כעמותה ציבורית ללא מטרות רווח.

שלמה אקלה: מדי פעם יש לו סיוע במשרד כזה או אחר.

שלמה אקלה: אני יכול להגיד שבמשרדים הממשלתיים מי שעוזר לו זה משרד הקליטה, שבאיזושהי תקנה שהיא גם פועל יוצא של החלטת בג"ץ מ-1983-1984 – אגב, יש החלטת בג"ץ שמחייבת את המדינה להקים מרכז מורשת יהדות אתיופיה.

שלמה אקלה: אז לא הקימו מרכז כזה, ואז הלכו והקימו את בהלצ'ין, היא עמותה.

שלמה אקלה: לפעמים יש לה תקציב ולפעמים אין תקציב.

שלמה אקלה: לכן חשבנו, המציעים, ובוודאי ובוודאי כמו שאמרתי חבר הכנסת יולי אדלשטין, שצריך לעגן את זה בחוק.

שלמה אקלה: זה לא מרכז שהולך לעלות מיליארדי שקלים, אפילו לא מיליוני שקלים.

שלמה אקלה: אני חושב שאנחנו נתברך גם ככנסת, גם כבית המחוקקים, גם נציגי המשרדים שנמצאים כאן ביחד - אני מצפה מכולם שניגש בצורה חיובית להצעת החוק.

שלמה אקלה: אני מניח שאני מדבר גם בשמו של חבר הכנסת יולי אדלשטיין: נהיה פתוחים לכל הערה כדי לקדם את הצעת החוק.

שלמה אקלה: אני חושב שאם אני מדבר על הצעת החוק, למשל, שגם אני חתום בה, יש יותר מ-70 חברי כנסת שחתומים על הצעת החוק הזאת.

שלמה אקלה: הם מצטרפים להצעת החוק הזאת.

שלמה אקלה: זה אומר שיש רצון של הכנסת, לפחות ברמה ההצהרתית נכון לעכשיו, לתמוך בקידום הצעת החוק.

שלמה אקלה: אני מקווה שעד סוף השנה הזאת אנחנו נשלים את החקיקה.

שלמה אקלה: כמובן, יש לנו קריאה ראשונה וקריאה שנייה ושלישית, כך שלגבי כל הערה גם בהגדרת החוק וגם בתוכן החוק, כל משרד יוכל להביע את דעתו ואת ההסתייגות שלו.

שלמה אקלה: אנחנו פתוחים, אנחנו ממש פתוחים, לשמוע פה רעיונות.

שלמה אקלה: אני שמח גם לראות את נציגי קהילת יוצאי אתיופיה שנמצאים כאן.

שלמה אקלה: נמצא כאן דוד מהרט הוא יושב ראש מרכז האיגוד של עולי אתיופיה.

שלמה אקלה: אני רואה גם את וונדה קסהון שהוא מנאקוטץ' והוא גם מייצג את ארגוני יוצאי אתיופיה.

שלמה אקלה: את דוד יאסו, כמובן, הממונה על קליטת עולי אתיופיה במשרד הקליטה.

שלמה אקלה: אני מניח שכולם יוכלו לרתום את הידע שלהם לקידום הצעת החוק.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תמיד אנחנו רוצים לדעת את התוכן של החוק וגם את העלות של החוק.

מיכאל נודלמן: יש מישהו פה ממשרד האוצר?

יעל מבורך: כן.

מיכאל נודלמן: את יכולה להגיד לנו מה אתם חושבים על העלות?

מיכאל נודלמן: שאנחנו נדע על מה אנחנו מדברים.

יעל מבורך: נכון לעכשיו בנוסח הנוכחי הסוגיה של התקציב היא לא מאוד ברורה, מכיוון שהסעיף מתייחס או למימון ממשלתי או למימון מתרומות.

יעל מבורך: מכיוון שאנחנו כרגע לא יודעים על תרומות, אני אתייחס לזה כאילו זה יהיה תקציב ממשלתי במלואו.

יעל מבורך: ההערכה שלנו היא בין 6 ל-8 מיליון ₪, זו עלות ראשונית לשנה.

יעל מבורך: אני לוקחת בחשבון את העובדים ואת העלויות שמפורטות פה בנוסח הזה של הצעת החוק ואת העלויות של המרכז, כמו שאנחנו מכירים אותם ממרכזים דומים שהוקמו - לוב, בוכרה ואחרים.

מיכאל נודלמן: יש ניסיון?

יעל מבורך: יש ניסיון.

מיכאל נודלמן: 6-8 מיליון?

מיכאל נודלמן: אולי פחות?

מיכאל נודלמן: אולי 5?

יעל מבורך: זו הערכה, בנינו אותה מלמטה.

יעל מבורך: זו הערכה, 6-8 מיליון ₪, סביר להניח שהסכום גבוה יותר.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

קריאה: יש הערכה בכתב, גם?

קריאה: הערכה גם תוגש בכתב לוועדה, אני מבין?

יעל מבורך: היא הוגשה לוועדת השרים, ובסוף זה צורף פה עם החומר שלכם.

מיכאל נודלמן: ומתי אנחנו נקבל?

מיכאל נודלמן: מתי הוועדה מקבלת את ההערכה?

יעל מבורך: הוועדה תקבל תוך שבוע.

מיכאל נודלמן: בסדר, כי אם זה 8 מיליון זה חוק תקציבי ויש בעיות.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אדלשטיין, אתה רצית לומר משהו?

יולי יואל אדלשטיין: כן, אני, אדוני היושב ראש, אחרי דברי שלמה מולה – ודאי שאין חילוקי דעות ואין לי הרבה מה להוסיף.

יולי יואל אדלשטיין: כי סך הכול אנחנו באים באותה גישה ומאותה מוטיבציה עם שתי הצעות החוק.

יולי יואל אדלשטיין: רק באמת שתי מילים.

יולי יואל אדלשטיין: אחת לגבי המהות של החוק הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו גם בוועדה הזאת, אדוני, מרבים לעסוק ובצדק בכל מיני בעיות שנתקלת בהן קהילת יוצאי אתיופיה כאן בארץ, בתהליכי קליטה ושילוב חברתי וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהצעות החוק משקפות את הגישה הרווחת שעד כמה שמה שמכונה גאוות יחידה תהיה מפותחת יותר בקרב העולים – וזה נכון לגבי כל עלייה – כך גם ייטב מבחינת תהליכי שילוב וקליטה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב להעיד כאן, אולי מזווית קצת שונה מזו של שלמה – אני חושב שאני אזרח טוב, אני בוודאי לא נגוע בדעות קדומות ואני בוודאי שמתייחס לכל עדה ולכל עם ולכל קהילה כבעלת מסורת.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב להעיד בגוף ראשון שלפני שנכנסתי למשרד הקליטה לפני 12 שנה לא הייתי מודע לאלף ואחד דברים שהם באמת גם בתחום המורשת וגם בתחום המאבק למען העלייה של יהודי אתיופיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר, אני כאזרח מן השורה, יכול להעיד שהדברים האלה, גם אם באים עם גישה חיובית, הם פשוט לא ידועים ולא מוכרים.

יולי יואל אדלשטיין: הנקודה הנוספת, ואני מכיר את זה גם בקהילות אחרות כולל ביהדות ברית המועצות, גדל דור חדש.

יולי יואל אדלשטיין: אין ספק שבעוד כמה שנים גם הדור החדש של יוצאי אתיופיה יהיה פחות מודע – בלשון נקייה – למה שעברו אבותיהם ואמהותיהם באתיופיה, גם, כפי שאמרתי, מבחינת המסורת ששמרו עליה וגם מבחינת המאבק למען העלייה.

יולי יואל אדלשטיין: מכל הסיבות האלה אני ודאי שמאוד אשמח, אדוני היושב ראש וחבריי המציעים, אם נקדם את ההצעות האלה בתיאום כפי שהתחייבנו, ובצורה נאותה, אבל גם בקצב משביע רצון.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי הסוגיה של עלות – אדוני היושב ראש מיד העלה את הנושא הזה ובצדק – אני רק מזכיר שהצעות החוק האלה עברו בתמיכת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר הנושא הזה, של הצבעה מיוחדת עם חוק תקציבי, תופס כשהממשלה מתנגדת.

יולי יואל אדלשטיין: כאן, עד כה, הייתה תמיכת ממשלה ואני כולי תקווה שכך גם נמשיך והחוק הזה לא קשור לפוליטיקות או לאופוזיציות.

מיכאל נודלמן: אנחנו שומעים את המשרדים.

מיכאל נודלמן: זו הזכות שלהם וגם החובה שלי.

יולי יואל אדלשטיין: זכות מלאה, ולא רק זכות אנחנו גם נשמח לשמוע, כפי שנאמר כבר.

מיכאל נודלמן: אתה סיימת?

יולי יואל אדלשטיין: כן, תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בהיינה, בבקשה.

מזור בהיינה: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, אורחים נכבדים, בגדול אני מאוד מברך את קודמינו, אני מברך את קודמי, ואת כל אלה שהגו את הרעיון הזה ויזמו וקידמו.

מזור בהיינה: חבר הכנסת איתן, חבר הכנסת אדלשטיין, חבר הכנסת שלמה מולה, חבר הכנסת יעקב מרגי, אף על פי שהוא לא פה, וכל אלה שהם שותפים לרעיון החשוב הזה שבוודאי בעתיד, נקווה בעתיד הקרוב, בהחלט יוכל לשקף את כבודה של הקהילה, וכאמור, כמטרת הרעיון, לשמר את שארית המסורת של קהילת יהודי אתיופיה.

מזור בהיינה: אני מודע לכך שהרעיון הזה של הקמת מרכז לשימור כל מיני עדות – אני שמח לשמוע קודם כל שיש ניסיון בפועל ממש, כמו שציינו פה ואמרו, בוכרה ואני מקווה שיש עוד.

מזור בהיינה: בהחלט ניתן תמיד ללמוד מהעבר, אבל לא לשכפל.

מזור בהיינה: אני רוצה לומר בדבריי: לא הספקתי לקרוא את המטרות והתוכן של מה יהיה ואיך יהיה.

מזור בהיינה: אבל עד כמה שידוע לי, יכול להיות שיש איזה טקסט קבוע, להקים מרכז לשימור מורשות לכל מיני עדות ואני חושב שאני רוצה לומר פה את דעתי.

מזור בהיינה: אני בטוח שלכל עדה יש את האופי שלה, את הייחודיות שלה.

מזור בהיינה: חשוב מאד לא להעתיק, לא לשכפל ולא לעשות קופי ולשלוף מהמחשב את הרעיון ולנסות להעתיק.

מזור בהיינה: מאוד חשוב.

מזור בהיינה: שוב, אני אומר אני בטוח שכל עדה יש לה את המנטאליות שלה, את המנהגים שלה, זה היופי שבעם ישראל.

מזור בהיינה: אבל אני רוצה להתמקד במה שאני יודע בעדה שלי.

מזור בהיינה: אני לא צריך להיות אקדמאי, אני לא צריך ללמוד לא באוניברסיטה ולא תואר ולא כלום בשביל לדעת מה יהיה בקהילה שלי.

מזור בהיינה: מספיק שגדלתי, צמחתי, נולדתי בקהילה שלי זה סופר אקדמי ותואר שלישי רביעי וחמישי.

מזור בהיינה: זה מספיק.

מזור בהיינה: אני רוצה לומר שעדת קהילת יהדות אתיופיה היא ייחודית במינה.

מזור בהיינה: היא אופיינית לצרכים שלה, למנהגים שלה, אני חושב שהיא שונה בהרבה מובנים.

מזור בהיינה: אני יודע שבקהילת יהודי אתיופיה העניין שבעל פה זה מה שעבר, כמעט ולא היה עניין לקחת קולמוס ולקחת גוויל, קלף, להעלות את זה על הכתב ולהנציח את זה.

מזור בהיינה: מי שרוצה לראות את הדבר הזה יבוא בערב כיפור, יעמוד בבית הנסת ויראה שהקס אומר, מתחילת כניסת יום כיפור עד מוצאי כיפור, בעל פה את הכול.

מזור בהיינה: אני את ה"עלינו לשבח" לא יודע בעל פה, אני נזקק לסידור.

מזור בהיינה: ואף אחד מאתנו לא יכול להגיד לי שהוא יודע "אחות קטנה" או "אליך אלי תשוקתי" בעל פה, ולו בית אחד.

מזור בהיינה: אצלנו, ברוך השם, היו מחוננים בכוח הזיכרון שזה מפליא ומדהים אותי פשוט, שקס עומד ואומר את כל התפילות בעל פה.

מזור בהיינה: פיוט אחד אנחנו לא יודעים.

מזור בהיינה: זה זיכרון מדהים.

מזור בהיינה: אבל, לא לעולם חוסן.

מזור בהיינה: דבר שהוא תלוי רק בזיכרון לא יישאר לעולם, במשך הזמן הזמן עושה את שלו כמו שאנחנו יודעים.

מזור בהיינה: כמו שכולם יודעים שרבי יהודה הנשיא בא וכתב לנו שישה סדרי משנה כאשר ראה שכוח השכחה והגלות והצרות משכיח.

מזור בהיינה: רבי יהודה הנשיא הקים כנראה מרכז לשימור יהדות במשניות, כתב את כל משניות ובזה פחות או יותר הוא חסך לנו.

מזור בהיינה: גם ככה יש בלגן עם כל הכתוב, עם כל הגמרא ועם כל המשניות, יש מחלוקות.

מזור בהיינה: שבעים פנים לתורה ולכל שבעים פנים יש עוד שבעים פנים לתורה.

מזור בהיינה: אבל כמה שהרע במיעוטו הוא לצמצם ולנסות כל דבר להראות, זה תא שמע, תא חזה להראות.

מזור בהיינה: אני חושב שקהילת יהודי אתיופיה, לרעיון הזה, כל כך זקוקה.

מזור בהיינה: כמה שיותר לחטוף מהמבוגרים, מהקסים, מהזקנים.

מזור בהיינה: כמה שיותר לנצל אותם.

מזור בהיינה: אני יודע, בעוונותינו הרבים, לצערי הרב, עשרות קסים כבר נפטרו, זקנים כבר עוזבים אותנו וחבל.

מזור בהיינה: כל קס אנחנו מפספסים אותו, כל דמות, כל אדם מבוגר שיכול בהחלט למסור את התרומה שלו, לעלות את זה בכתב, להעלות את זה במחקר, צריך לעשות את זה.

מזור בהיינה: אני חושב שצריך, שזה לא יהיה מאוחר.

מזור בהיינה: הייתי מאוד מבקש את הרעיון הזה לקדם אותו באופן ייחודי ואפילו לעשות, אם אפשר לעשות בעזרת השם, אפליה מתקנת.

מזור בהיינה: אני אשמח מאוד.

מזור בהיינה: לגבי התוכן, שוב אני אומר לגבי התוכן.

מזור בהיינה: אני חושב, ובזה אני רוצה להתחבר לוועדה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בהיינה, פה יושבים הרבה אנשים שגם הם צריכים לדבר.

מיכאל נודלמן: אני אמרתי שעה וחצי.

מזור בהיינה: אני אקצר.

מיכאל נודלמן: אני אמרתי שעה וחצי, אם אתה מדבר לבד אנחנו מתפזרים והכול.

מזור בהיינה: חשבתי רק בשבילי שעה וחצי, בסדר לכולם, אני אחלק את זה בהתאם.

מזור בהיינה: אני יודע שאני אצטרך לצמצם את דבריי.

מזור בהיינה: אני חושב שבקטע של הוועדה או ועד שנקרא הוועד המנהל – טוב ויפה אין לי בעיה עם ההרכב שנמצא שם.

מזור בהיינה: אני חושב - - -

שלמה אקלה: אני חושב שכשנעבור סעיף סעיף נדבר על זה.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא מדברים עכשיו על כל סעיף, אנחנו מדברים באופן כללי.

מזור בהיינה: או.

מזור בהיינה: קי.

מזור בהיינה: אז אני מצטרף לברכות ושיהיה בהצלחה.

מיכאל נודלמן: בסדר.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: ראשית, אני מתנצל שאיחרתי ואני מתנצל עוד יותר שאני אאלץ – אני יושב ראש ועדה בשעה 10:00 בוועדת המדע, זה בחדר השני, אני אתן להם לחכות רבע שעה ואני אשהה כאן עוד רבע שעה נוספת.

מיכאל איתן: אני הייתי אמש בתל אביב, בערב שארגן ארגון הסטודנטים למורשת יהדות אתיופיה.

מיכאל איתן: היה דבר נפלא.

מיכאל איתן: באתי אחרי יום – שלא תדעו.

מיכאל איתן: התחיל בשש בבוקר והייתי שם בשעה בתשע בערב, התחלתי לדבר בשמונה וחצי ואחר כך התחילה תכנית.

מיכאל איתן: וזה היה דבר מדהים.

מיכאל איתן: אמרתי לעצמי: יש לנו אוצרות.

מיכאל איתן: אנחנו לא יודעים.

מיכאל איתן: זה חלק ממני.

מיכאל איתן: אני מרגיש שזה חלק ממני, כי נכון שזה ייחודי וצריך לשמר את הייחודיות, אבל יש לנו מכנים משותפים ואני מרגיש שותף בעניין הזה.

מיכאל איתן: בציונות הייתה טרגדיה.

מיכאל איתן: לא קיבלו את דעתו של זאב ז'בוטינסקי בעניין הקליטה.

מיכאל איתן: זאב ז'בוטינסקי דיבר עוד לפני שקמה המדינה, הוא נפטר בשנת 1940 והוא אמר:

מיכאל איתן: הדרך הנכונה לקיים את עם ישראל בביתו, במולדתו, היא לשמר את כל המורשות ואת כל התרבויות, כל אחת בדרכה.

מיכאל איתן: הוא המשיל את זה לתזמורת.

מיכאל איתן: הוא אמר: תזמורת גדולה מוציאה צלילים, מוציאה מוזיקה עריבה לאוזן, כי יש בה מגוון של כלים, וכל כלי שומר על הייחוד שלו.

מיכאל איתן: ביחד אנחנו מקבלים מוזיקה נהדרת.

מיכאל איתן: מה חשבו כאן הצברים?

מיכאל איתן: – ואני הייתי אחד מהם.

מיכאל איתן: אמנם הייתי אז ילד, אבל אני נולדתי פה, ואני זוכר את השנים ההן, את שנות החמישים – שכל מי שמגיע, מגיע מהגלות, ואנחנו הצברים איזה גזע מיוחד, ועל מנת לעשות להם טובה צריך למחוק את כל מה שמיוחד אצלם ואת כל מה ששונה.

מיכאל איתן: הם צריכים להיות כמונו כולם.

מיכאל איתן: להיראות כמונו – אז גוזזים פאות.

מיכאל איתן: לאכול כמונו – שולחים להם גפילטע פיש שמה למעברה.

מיכאל איתן: להתנהג כמונו – שולחים אותם לכל מיני פנימיות ועוקרים להם את הילדים.

מיכאל איתן: זה הוכח כטעות, בתום לב.

קריאה: חלק מהילדים נעלמים.

מיכאל איתן: ככה אנשים חשבו, ככה הם עבדו וככה הממשלה עבדה.

מיכאל איתן: למה אני אומר את כל הדברים האלה?

מיכאל איתן: אני לא יודע מה זה יעשו חוק.

מיכאל איתן: הם רוצים לעשות עוד פעם חוק אחד?

מיכאל איתן: מה יהיה עם החוק האחד הזה?

מיכאל איתן: מה יהיה?

מיכאל איתן: אז אם זה יהיה איזה חוק גג ויתנו אוטונומיה לכל אחד ואחד אז בסדר, אבל אני לא יודע מה חשיבות חוק הגג הזה כל כך.

מיכאל איתן: הנה כאן עולה פרשה, עולה לפניי, מעמד של קסים.

מיכאל איתן: זה דבר מאד ייחודי לעדה האתיופית.

מיכאל איתן: אז מה יהיה עם החוק המיוחד?

מיכאל איתן: יהיה חוק מיוחד ושם יהיה כתוב: לאלה יהיה ועד כזה ולאלה יהיה ועד כזה, לאלה יהיה כאן ולאלה יהיה דגשים כאלה ולאלה יהיה דגשים אחרים, ואלה כך ואלה כך ואלה כך?

מיכאל איתן: או הם יעשו שטנץ וכל אחד יצטרך להיכנס כמו במיטת סדום, ובדרך לחתום?

מיכאל איתן: לכן כל הרעיון של החוק המיוחד הזה, יכול להיות שיש בו היגיון ויכול להיות שאין בו היגיון.

מיכאל איתן: דבר אחד בטוח: מרכז מורשת ליהדות אתיופיה, שיכול להיות שזה מתאים ויכול להיות שנצטרך לשנות, חייבים להקים וזה כרגע לא משנה באיזה חוק, כאן או שם או משהו אחר.

מיכאל איתן: ואם אתם רציניים, אני אומר לכם: תפסיקו עכשיו.

מיכאל איתן: לא יודע מה היה כאן, לא יודע מה קרה.

מיכאל איתן: יזמתי את הצעת החוק, החתמתי עם עליזה העוזרת שלי שהיא איננה כאן, שמונים וכמה חברי כנסת.

מיכאל איתן: לא ויתרתי.

מיכאל איתן: אחד אחד דיברתי, שיהיה מספר גדול, שהמסר יהיה ברור, שזה מה שאנחנו רוצים, זה מה שעם ישראל רוצה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת מולה ביקש ממני להעלות את הנושא, אני לא יכולתי להגיע באותו יום ולא רציתי לדחות.

מיכאל איתן: היה חבל לי על הזמן, שלמה אמר לי: מיקי, מה דעתך שאני אעלה?

מיכאל איתן: אמרתי לו, בכבוד רב, אין טוב ממך.

מיכאל איתן: אני לא מחפש קרדיט אישי, אני רק רוצה שהחוק הזה יעבור.

מיכאל איתן: יש חוק ליהדות בוכרה, ליהדות לוב.

מיכאל איתן: כל העדות האלה הם עדות ותיקות, יש שם מיליונרים גדולים, יש שם יש שם אנשים עם כסף, עם יכולות.

מיכאל איתן: להם מקימים חוק, ולעדה שהכי זקוקה היום, בשלב הקליטה הראשוני שלה, אנחנו נגיד: לא, להם לא.

מיכאל איתן: הם יחכו עד שיהיה חוק אחר?

מיכאל איתן: חברים, תפסיקו עם הציניות, תפסיקו עם הפוליטיקה.

מיכאל איתן: בואו נעביר את זה לקריאה ראשונה, איך שזה – זה לא מוכן, זה עוד לא מספיק טוב.

מיכאל איתן: אם יש איזשהם דברים קטסטרופאליים, נוריד.

מיכאל איתן: נעביר את זה, ובין קריאה ראשונה לשנייה ולשלישית נדבר.

מיכאל איתן: רק הערה אחרונה לגבי הכסף.

מיכאל איתן: אם הממשלה תגיד שזה בעיה של תקציב, נוציא את החוק הזה בצורה שלא יעלה יותר מ-5 מיליון שקל בשנה.

שלמה אקלה: היא אמרה שזה עולה בין 6 ל-8.

שלמה אקלה: הערכה שלהם.

מיכאל איתן: אז אנחנו נוריד קצת, נוריד קצת.

מיכאל איתן: ייקח עוד שנה או שנתיים.

מיכאל איתן: כשיבוא החוק שלהם, נראה שהחוק שלהם הוא טוב, שהחוק שלהם מתאים לכל העדות, שמתאים גם למטרות שלנו, אדרבא ואדרבא, נעבוד ונעשה.

מיכאל איתן: אין לי שום התנגדות.

מיכאל איתן: אבל לא: תחכו עד שאנחנו נביא לכם חוק.

מיכאל איתן: זה בלוף, הם פשוט לא רוצים.

מיכאל איתן: זאת מילה אחרת להגיד לנו לא.

מיכאל נודלמן: מיקי, אתה ותיק.

מיכאל נודלמן: אתה מכיר את כל הפרוצדורה.

מיכאל איתן: אתם באים כנים?

מיכאל איתן: אתם רוצים – נעביר את החוק הזה, תעבירו את החוק השני.

מיכאל איתן: החוק השני יבטל גם את זה, גם את חוק בוכרה וגם את חוק לוב ואת כל הדברים האחרים – נסכים.

מיכאל איתן: חבל על הזמן, למה אנחנו צריכים לחכות?

מיכאל איתן: על מה?

מיכאל איתן: על הכמה מיליונים האלה?

מיכאל איתן: זה בסך הכול כולו 3-4 מעטפות.

מיכאל נודלמן: מי מחכה?

מיכאל נודלמן: אני לא הבנתי מי מחכה.

מיכאל נודלמן: יש ישיבה, אנחנו מדברים.

בטי דן: משרד התרבות תומך בשמונה מיליון שקל בחמישים מוסדות תרבות ומורשת.

בטי דן: אז אתה רוצה להקים חוקי מורשות לכל עדה ועדה?

מיכאל איתן: אני לא אמרתי לכל עדה, אני אמרתי לעדה האתיופית אני רוצה.

בטי דן: למה לעדה?

מיכאל איתן: כי הסברתי לך, כי כל עדה יש לה מיליונרים כאן שיכולים להוציא קצת מהכיס ולתת.

מיכאל איתן: כל עדה יש לה פקידים ושרים ויש לה השפעה חזקה.

מיכאל איתן: אל תגידי לי כל עדה, כי ברגע שאת אומרת לי כל עדה, כל אלה שמקבלים אצלכם תקציבים אני אוציא אותם.

מיכאל איתן: קיבלו מיליונים מכל מיני מקומות, מהתנועה הקיבוצית ומחירות ומהדתיים ומכל מיני מקומות.

מיכאל איתן: על מה את מדברת?

מיכאל איתן: מה את מוכרת לי לוקשים?

מיכאל איתן: גברת, תביאי את הרשימה של המוסדות אני אראה לך מאיפה הם מ קבלים, מאיזה מקומות הם מוציאים כספים וכמה הם מוציאים.

מיכאל איתן: את מיתממת.

מיכאל איתן: מה את מספרת פה מעשיות?

מיכאל איתן: מה את חושבת, שאנחנו באנו גם כן לפני שנה או שנתיים?

מיכאל נודלמן: חברים, אני מבקש שקט.

מיכאל נודלמן: דבר ראשון, לא שומעים לפרוטוקול.

מיכאל נודלמן: דבר שני, יש לי שאלה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת איתן, אתה בקיא בפרוצדורות.

מיכאל נודלמן: חברי כנסת הסכימו וגם קואליציה וכנסת הסכימו להצביע רק בתנאי.

מיכאל נודלמן: זה חוק שקיבלו בתנאי.

מיכאל נודלמן: זה לא חוק שקיבלו ככה ישר.

מיכאל נודלמן: יש תנאים.

מיכאל נודלמן: בפרוטוקול יש תנאי.

מיכאל איתן: אני לא הסכמתי אף פעם בחיים שלי.

מיכאל נודלמן: אתה לא היית.

מיכאל איתן: זו הצעת החוק שלי, אני יכול לעצור אותה.

מיכאל נודלמן: חברים הסכימו.

מיכאל איתן: אדוני, הם לא בעלי הבתים על החוק.

מיכאל איתן: אני יכול – אדוני, אם אני מחליט עכשיו שאני מושך את הצעת החוק, אין חוק.

מיכאל נודלמן: בסדר, אין חוק.

מיכאל נודלמן: אבל היתה פרוצדורה.

מיכאל נודלמן: אני יושב ראש ועדה, ישבתי שם ושמעתי.

מיכאל איתן: אבל אני לא הסכמתי.

מיכאל נודלמן: אתה לא היית שם.

מיכאל איתן: אבל היו צריכים לשאול אותי לפני שאומרים.

מיכאל נודלמן: יש פרוצדורות.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא יכולים לעבוד לפי למי יש קול יותר גדול, לפי מי שעושה יותר רעש.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא יכולים לעבוד כך.

מיכאל איתן: אני אענה לך.

מיכאל איתן: אבל אתה רוצה גם להקשיב?

מיכאל איתן: אז אני אענה לך.

מיכאל נודלמן: תענה לי.

מיכאל נודלמן: איזה פרוצדורות?

מיכאל איתן: אני אענה לך.

מיכאל איתן: אני מוכן שתחזירו את הצעת החוק הזאת למליאה, תחזירו אותה עכשיו למליאה לקריאה ראשונה ושהכנסת תצביע.

מיכאל איתן: אם היא תחליט שאתה צודק - - -

מיכאל נודלמן: אני לא אומר שאני צודק, אבל יש פרוצדורה.

מיכאל איתן: חבר הנסת נודלמן, אתה שאלת אותי על פרוצדורה אני עונה לך על הפרוצדורה.

מיכאל איתן: אני עונה לך.

מיכאל איתן: אני כיוזם הצעת החוק הזאת – כל הסיכומים האלה אין להם, זה הסכמים ג'נטלמנים, אין להם – למה אתה מגיב לזה ככה?

מיכאל איתן: מה, אני ילד קטן?

מיכאל איתן: אין בתקנון שום התחייבות, אסור אפילו לקבל התחייבויות כאלה, הן לא מחייבות אף אחד.

מיכאל איתן: זה הסכם ג'נטלמני שעשה בתנאים מסוימים מולה באותו רגע שהוא היה שם, אני לא יודע מה היה ואיך היה.

שלמה אקלה: תכף אני אגיד.

מיכאל איתן: אני לא יודע מה היה ומה היה.

קריאה: הוא הסכים להצעה.

מיכאל איתן: סליחה.

מיכאל איתן: אפשר להעמיד את זה להצביע.

מיכאל איתן: הצביעו – 85 חברי כנסת חתמו על החוק הזה.

מיכאל איתן: החוק הזה היה עובר עם הממשלה ובלי הממשלה.

מיכאל איתן: אני מסכים שצריך ללכת עם הממשלה, אבל אם הממשלה רוצה רק לעכב ורק להפריע ורק לטרפד אז בואו נביא את זה למליאה.

מיכאל איתן: אני מבקש.

מיכאל נודלמן: עדיין אני לא שמעתי שהם רוצים לטרפד.

מיכאל נודלמן: אתה מדבר, הם לא דיברו.

מיכאל איתן: בסדר, אבל אתה כבר אומר לי שצריך לחכות לממשלה.

מיכאל נודלמן: אני לא אומר שצריך לחכות, הם צריכים להגיע.

מיכאל איתן: אני אומר ברמה העקרונית, שאלת אותי ברמה העקרונית אני אענה לך ברמה העקרונית.

מיכאל איתן: ברמה העקרונית יש כאן יועץ משפטי.

מיכאל נודלמן: אם זה הסכמים ג'נטלמנים אז הם לא שווים שום דבר?

מיכאל איתן: שום דבר לא שווה כל ההסכם הזה, שום דבר.

מיכאל נודלמן: אם זה בין ג'נטלמנים, הם צריכים לעמוד על המילה שלהם.

מיכאל נודלמן: הם לא רוצים לעמוד במילה, בבקשה.

מיכאל איתן: תסלח לי, זה בדיוק המצב המשפטי.

מיכאל איתן: בבקשה, אם היועץ המשפטי יגיד אחרת אני מוכן לשמוע.

מיכאל נודלמן: אבל הם לא אתה, הם הם.

מיכאל איתן: אבל הם עשו בלי לשאול אותי, זו הצעת חוק שלי, אני לא הייתי מסכים בחיים שלי לדבר כזה.

מזור בהיינה: הייתה הסכמה.

שלמה אקלה: לא.

שלמה אקלה: אני יכול שנייה?

שלמה אקלה: מיקי - - -

מזור בהיינה: אתה הסכמת.

מיכאל איתן: מה פתאום אני הסכמתי?

מזור בהיינה: אתה הסכמת.

מיכאל איתן: מה הסכמתי?

מיכאל איתן: לא שיעכבו לי את זה.

מזור בהיינה: הייתה הסכמה, לא? אני רוצה להבין.

מזור בהיינה: אני אתך, קודם כל.

מיכאל איתן: אני יכולתי להגיד לשלמה – אם הייתי חזיר הייתי אומר לשלמה: שלמה, אני מאחר, לא מעניין אותי.

מיכאל איתן: אני רוצה להעלות את זה בשבוע הבא.

מיכאל איתן: אבל הייתי בסדר, עניין אותי שהחוק יעבור כמה שיותר מהר, וגם רציתי לתת לו קרדיט.

מיכאל איתן: אמרתי לו: עם כל הכבוד תעלה ותביא את הצעת החוק.

מיכאל איתן: נתתי לו מנדט מוגבל לעלות ולנמק את הצעת החוק, לא נתתי לו מנדט לשים לי כבלים.

שלמה אקלה: אין כבלים, אני יכול, מיקי?

מיכאל איתן: בבקשה.

שלמה אקלה: תראו, זה לא סוד ששר המדע, שבוע לפני האישור הסופי של הממשלה התנגד.

שלמה אקלה: הוא הפיל אותה.

שלמה אקלה: לא סוד שעשינו מאמץ להחזיר את זה לוועדת השרים באמצעות הערעור שהיה באמצעות רוחמה.

שלמה אקלה: הייתה הסכמה מפורשת של הממשלה לקדם את הצעת החוק הזאת כפי שהיא, ומה שכן סוכם במליאה, אני מבקש לחזור ולהגיד מה שכן סוכם במליאה: שהעמדה של שר המדע תידון בתוך הוועדה.

שלמה אקלה: קרי: כאן.

שלמה אקלה: גם מיקי לא שולל שאם הממשלה רוצה לקדם את הצעת החוק שהיא מטריה, אדרבא ואדרבא, אין לנו התנגדות.

שלמה אקלה: אין לנו התנגדות.

שלמה אקלה: אני חושב שיכול להיות בסופו של דבר, שאפילו גם כדאי לקדם את הצעת החוק.

שלמה אקלה: היה דין ושיח ביני לבין מלכיאור שהנושא ידון בוועדת החינוך או בוועדת העלייה והקליטה.

שלמה אקלה: אנחנו במליאה הסכמנו שהנושא יידון כאן בוועדת העלייה וקליטה, כי ועדת עלייה וקליטה יותר פנויה מבחינת לוח הזמנים.

שלמה אקלה: לא רצינו לעכב את זה בתוך ועדת החינוך, התרבות והספורט.

שלמה אקלה: אני בא ואומר: אני לחלוטין מסכים עם חבר הכנסת מיקי איתן.

שלמה אקלה: אנחנו צריכים להתקדם בהכנה לקריאה ראשונה כמו שהיא.

שלמה אקלה: אני חושב שכן אנחנו נשמח לשמוע את העמדות - - -

מיכאל איתן: בטח, איזו שאלה.

שלמה אקלה: את עמדות המשרדים.

שלמה אקלה: אבל עמדת המשרדים, אם יש להם הסתייגויות – שיעלו את ההסתייגויות לקריאה ראשונה ובמליאה.

שלמה אקלה: אם הם רוצים לקדם את הצעת החוק שנותנת את המטריה שנידונה בוועדת החינוך, שיקדמו אותה, אדרבא ואדרבא.

שלמה אקלה: אין פה וויכוח, מיקי, אין פה וויכוח בכלל.

שלמה אקלה: לכן אני מציע שכן נתקדם, נשמע אותם, נתקדם בהכנה לקריאה ראשונה של הצעת החוק.

שלמה אקלה: בסופו של דבר אני מקווה עוד במושב הזה שאנחנו נסיים את זה ונעלה את זה לקריאה ראשונה, ואז נמשיך לקריאה שנייה ושלישית אחרי הפגרה.

שלמה אקלה: זה הכול.

מיכאל איתן: אני מבקש עוד דקה, כי אני צריך ללכת ולנהל ישיבה שם.

מיכאל איתן: לכן אני גם רצתי קדימה.

מיכאל איתן: לא השתמע מהדברים שלי ששללתי ממישהו רשות דיבור, שלא ישתמע מהדברים שלי שאם יש מישהו כאן, מהממשלה או לא מהממשלה – וזה לא משנה שיבוא ויגיד לי: מיכאל איתן, יש כאן אבסורד בתוך זה.

מיכאל איתן: מה אתה הולך עכשיו ורץ לקריאה ראשונה עם אבסורד בפנים?

מיכאל איתן: – לא שאני לא אקשיב לו בתשומת לב ואני אסתכל, ואם צריך אני גם אתקן.

מיכאל איתן: אפילו עכשיו, לא אמרתי את זה בכלל.

מיכאל איתן: מה שאני אומר, מיכאל, ואתה יודע, אדוני היושב ראש – אתה לא ביום הראשון פה ואתה פוליטיקאי ואתה מבין בפוליטיקה - - -

מיכאל נודלמן: אני רוצה להעביר את החוק הזה.

מיכאל נודלמן: למה אתם חושבים שאני – אבל יש פרוצדורה.

מיכאל איתן: בסדר, אני לא מתנגד ואני מקבל את הסיכום של חבר הכנסת מולה, אני מקבל.

מיכאל איתן: אם צריך עוד ישיבה – עוד ישיבה, ובלבד שתהייה נכונות והבטחה שנביא את זה לקריאה ראשונה עד הקיץ, אחר כך יהיה לנו זמן.

מיכאל איתן: אני אגיד גם למה.

מיכאל איתן: אם במקרה אחרי הקיץ יסתבר שהכנסת מתפזרת או משהו, אחרי שזה עבר קריאה ראשונה אפשר לבקש דין רציפות.

מיכאל איתן: שבקדנציה הבאה לא יתחילו מההתחלה.

שלמה אקלה: נכון.

מיכאל איתן: טוב, תודה, ואני מתנצל.

מיכאל נודלמן: נציג משרד החינוך, בבקשה.

משה זעפרני: שלום.

משה זעפרני: בקשר לחוק אנחנו מחויבים לעמדת הממשלה, יחד עם זאת אני רוצה לומר ולציין שמשרד החינוך פועל למען שילוב כל התכנים בנושא יהודי אתיופיה, כולל מחקר.

משה זעפרני: אנחנו פועלים למען חקר, אנחנו פועלים למען שילוב התכנים על יהודי אתיופיה בתכניות הלימודים.

משה זעפרני: אני אציג פה – יש לי ספר שהוצאנו לאחרונה, שכבר הצגתי אותו בוועדת החינוך וקיבלנו לגביו שבחים, הוא עוסק בחקר יהודי אתיופיה.

משה זעפרני: הנושאים שנמצאים בספר הזה משולבים בתכניות הלימודים.

מיכאל נודלמן: אפשר לראות?

משה זעפרני: בבקשה.

משה זעפרני: אני גם מזמין את כל הנוכחים לערב שעוסק בנושא יהודי אתיופיה שאנחנו שותפים בו יחד עם מכון בן צבי הערב, שעוסק בספר, ויהיו בו כמה הרצאות מאוד מענייניות על יהודי אתיופיה.

משה זעפרני: קיבלנו כנס בחודש שעבר באוניברסיטת בר אילן, כנס בינלאומי.

משה זעפרני: אנחנו פועלים למען יהודי אתיופיה המשולבים אצלנו בהרבה מאוד תכניות, והנושא הוא חשוב.

משה זעפרני: תודה.

מיכאל נודלמן: משרד התרבות.

30686: שמי מירב כהן, אני ממשרד המדע, התרבות והספורט.

30686: אני מצטרפת למה שהעלה נציג משרד החינוך.

30686: בוועדת השרים לחקיקה הייתה התנגדות להצעת החוק הזאת.

שלמה אקלה: כן, בסדר, זה לא חדש.

מיכאל נודלמן: זה לא ככה כמו ששמענו פה.

מיכאל נודלמן: אנחנו, חברים, התחייבנו ללכת לקראת המשרדים, לקראת הממשלה.

מיכאל נודלמן: התחייבנו.

מיכאל נודלמן: אם היה דיון רק על זה שאנחנו ממשיכים והממשלה בחוץ – לא היו בעיות.

מיכאל נודלמן: פה יש בעיה שאנחנו צריכים לשמוע מה הם רוצים.

מיכאל נודלמן: זה שאתם הייתם נגד, אנחנו מבינים.

מיכאל נודלמן: השאלה היא למה?

30686: כן, אני רוצה ברשותך לענות גם על כמה דברים נקודתיים שהעלו פה החברים.

30686: ראשית, לגבי השר הממונה.

30686: שר המדע, התרבות והספורט רואה את החוק הזה, אם הוא יקודם, בתור תחום סמכות שלנו.

30686: החוק תכליתו היא לקדם מורשת, תרבות, מוזיאון.

30686: גם מוזיאונים נמצאים אצלנו.

30686: זאת אומרת אם תכלית החוק היא תרבותית והיא לבצע הנצחה של חקר ותרבות, זה צריך להיות אצלנו ולא בתחום של משרד הקליטה.

שלמה אקלה: אבל אתם מתנגדים לחוק ואחר כך אתם רוצים לקחת נחלה, תחליטו או שאתם בעד או שאתם נגד.

שלמה אקלה: אז אנחנו נדע.

שלמה אקלה: לפחות אנחנו יודעים שעמדת שר הקליטה היא חיובית.

שלמה אקלה: אני יכול לדעת מה אתם עושים בשביל לקדם את התרבות של עולי אתיופיה, באמת?

30686: אתם לא נותנים לי צ'אנס לענות.

30686: הפרדתי בין העמדה של ועדת שרים לענייני חקיקה לבין העמדה העקרונית.

30686: מבחינה עקרונית מובן שכשיש חוק שעוסק בתחום של תרבות, הנצחה, חקר ומורשות אנחנו רואים את זה כתחום שצריך להיות אצלנו.

30686: עכשיו יש – כמו שאתם יודעים, הזכרתם את זה בעצמכם – יש את הצעת חוק המורשות.

30686: ההצעה הזאת עומדת בשלבים סופיים.

30686: אחד הקשיים שבה, וזה בהתייחס למה שאמר חבר הכנסת מיקי איתן שחבל שהוא לא נמצא כאן, וזאת הסיבה שההצעה לא עולה כבר בשבוע הבא שוב על שולחן הוועדה הרלבנטית, זה שיש לנו קושי בביטול כל הרשויות שקיימות היום.

30686: יש היום כ-5 רשויות.

30686: הזכירו כאן, את הלדינו, את בוכרה, את לוב, את יהדות ספרד והמזרח והיידיש.

30686: אנחנו כרגע עסוקים בניסוח של הוראות מעבר כי לכל רשות כזאת כתאגיד סטטוטורי יש המון התחייבויות במערכות יחסים חיצוניות, שצריך לבטל אותן מכוח החוק.

30686: אנחנו עסוקים בהתאמה של הוראות מעבר כדי לאפשר לבטל אותן.

30686: זה לא כל כך פשוט.

30686: זה לא להגיד: כשיעבור חוק המורשות אנחנו נבטל.

30686: דבר נוסף, נוצרה כאן תחושה שחוק המורשות רוצה ליצור איזשהו כור היתוך לכל המורשות.

30686: דיברו על גפילטע פיש ודיברו על להכריח את כולם להיות אותו הדבר.

30686: לא, השאיפה שלנו היא לא ליצור תאומים סיאמיים.

30686: חוק המורשות רוצה ליצור מדורים מדורים לכל רשת שתראה עצמה כרוצה להנציח, גם אלה שיבוטלו וגם כל מי שירצה.

30686: כל מדור יורכב מוועדות שיהיו רשאיות לקבוע לעצמן את סדרי העבודה שלהן ככל שהן ימצאו לנכון.

30686: מובן שהשר שיהיה ממונה על הביצוע הוא שר המדע, התרבות והספורט.

30686: יש לנו את כל היכולות לתפעל ולקדם גופים סטטוטוריים כאלה, אבל שלא יווצר הרושם שמה שירצו לעשות זה איזשהו יצור כלאיים שיצטרך לנתב את כל הגופים לפי אותם קריטריונים.

30686: כל מדור יטפל במורשת מסוימת לפי איך שהיא תרצה לעשות את זה.

30686: זה עניינית לעניין החוק.

מיכאל נודלמן: יש לי שאלה, אם זה כל כך פרינצפריאלי שזה צריך להיות תחתכם, אני מסכים עם זה, אני לא חושב שאתם תהיו נגד שינויים.

יולי יואל אדלשטיין: יש, אדוני היושב ראש, אלף ואחד נוסחים לנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות כתוב השר לקליטת עלייה בהסכמת שר המדע, יכול להיות כתוב שר המדע בהסכמת או באישור שר הקליטה.

מיכאל נודלמן: זאת לא בעיה.

שלמה אקלה: אדוני היושב ראש, אני יכול להבטיח לך, שעל פי הצעת החוק של מורשות, כמו שאני מכיר אותה, והתהליכים שקורים שם, אנחנו יכולים לסגור את הבסטה ולהגיד שאנחנו צריכים לבוא עוד עשר שנים.

שלמה אקלה: אני, דווקא אחרי מה שמירב אמרה, מתחזק בדעתי, אנחנו צריכים לקדם את הצעת החוק הזאת בלי קשר לחוק המורשות.

שלמה אקלה: בלי קשר לחוק המורשות.

שלמה אקלה: אני גם לא מפחד שהשר הממונה יהיה שר הקליטה, יש לי את כל הנימוקים, מיליוני נימוקים, למה אני חושב שזה לא צריך להיות במשרד המדע אלא צריך להיות במשרד הקליטה, אבל זה כבר סוגיות שאנחנו נדון בהן.

מיכאל נודלמן: זה – אפשר להגיע להסכמה.

שלמה אקלה: כן, אבל אני חושב שעמדת שר המדע והתרבות הייתה בדיוק אותה עמדה שהפילה את הצעת החוק הזה בתקופה שיושבת ראש ועדת העלייה והקליטה, נעמי בלומנטל, ניסתה לקדם את הצעת החוק.

שלמה אקלה: אני לא רוצה לחזור לזה, אנחנו לא נחזור לזה, אנחנו נקדם את הצעת החוק הזאת גם אם בניגוד לעמדת שר המדע והתרבות, ואנחנו נקדם את הצעת החוק.

שלמה אקלה: אני מבקש: נמשיך בקידום התוכן של הצעת החוק.

שלמה אקלה: אני מניח שזה לא יהיה דיון אחרון.

שלמה אקלה: אגב, שמענו את עמדת המדע.

שלמה אקלה: אני לא מקבל את העמדה שלהם, כמו שגם התבטאתי בתוך האולם ואנחנו לא ניתן למשרד המדע להפיל את ההצעה.

שלמה אקלה: למה לא עשיתם את זה עד היום?

יולי יואל אדלשטיין: לא, שלמה, לא נכון שלא נעשה.

יולי יואל אדלשטיין: יש.

30686: בוודאי.

יולי יואל אדלשטיין: בית התפוצות, באוניברסיטת תל אביב שהוא בעצם עונה לכל המורשות ולכל העדות ולכל הקהילות.

יולי יואל אדלשטיין: וזה דרך אגב עבר חוק בכנסת בנושא הזה, אבל זה בכלל לא קשור.

יולי יואל אדלשטיין: ברגע שיהיה חוק המורשות זה מאוד יסבך.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב ראש, אני כרגע שומע על החוק המורשות, ואני כבר חושב שאני אהיה בהנהלה, גם של יהודי רומניה, גם יהודי אוקראינה, גם יהודי בוקובינה, גם יהודי ברית המועצות.

יולי יואל אדלשטיין: אני אישית.

יולי יואל אדלשטיין: הכול מורשות שלי.

יולי יואל אדלשטיין: אני אנהל את המאבק של יהודי בוקובינה, יש שם מקום ראוי.

יולי יואל אדלשטיין: זה רק מסבך שקובעים בחוק את העניין שלכולם מגיע.

יולי יואל אדלשטיין: זה בסופו של דבר יסבך.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד לנציגי משרד התרבות שלחברי כנסת יש זכות, גם בוועדה, לעשות מה שהם חושבים שנכון ומביא תועלת למדינה, לעם ולקבוצות מסוימות.

מיכאל נודלמן: עוד מישהו רוצה?

מיכאל נודלמן: בבקשה.

יערה למברגר: אני יערה למברגר ממשרד המשפטים.

יערה למברגר: אני רוצה לחזק את מה שנציגת משרד התרבות אמרה ולהוסיף עליו.

יערה למברגר: החוק הזה – וזאת באמת גם תשובה למה שחבר הכנסת איתן אמר – החוק הזה נועד לתת מסגרת.

יערה למברגר: אנחנו חושבים שנכון, גם מבחינה תאגידית וגם מבחינה משפטית, לתת חוק שהוא חוק מסגרת, שנותן תשובה ומענה, שבתוכו יוכלו למצוא ולתת סיוע ותמיכה למורשות שונות.

שלמה אקלה: שר המשפטים שלכם בכלל אמר שלא צריך שום מרכז מורשות לידו, רק שתדעי.

יערה למברגר: אני לא יודעת מה שר המשפטים אמר, אני אומרת את העמדה המקצועית.

שלמה אקלה: אם זו השקפת השר, אני אומר לך: למרות שהוא מהמפלגה שלי אני לא מקבל את דעתו.

יערה למברגר: אני אומרת את העמדה המקצועית של משרד המשפטים והעמדה הזאת באה לידי ביטוי, כמו שאמרנו, בהצעת חוק ממשלתית.

יערה למברגר: אני יודעת שפעמים רבות אתם שומעים שיש הצעות חוק ממשלתיות בעבודה.

יערה למברגר: פה מדובר באמת בשלב עבודה מתקדם, ורק כדי להוכיח את זה, הוועדה הזאת בתמיכה של ועדת שרים מלפני מספר חודשים.

יערה למברגר: בתקופה הזאת אנחנו עובדים על שלב הנוסחות הסופית.

יערה למברגר: מדובר בהצעה מורכבת, בין היתר כדי שנוכל לתת מענה הולם למורשות שונות ולתת את המסגרות.

יערה למברגר: אם אנחנו כבר עושים מסגרת אחת, שתהיה שלמה ומלאה.

יערה למברגר: חשבנו שנוכל לסיים את זה אפילו השבוע.

יערה למברגר: פשוט חשבנו שזה יהיה השבוע על שולחן הכנסת.

יערה למברגר: זה כנראה יהיה בשבוע הבא או שבוע שאחריו, ואנחנו באנו כדי להגיד לכם את הסיבה.

יערה למברגר: הסיבה היא בדיוק בגלל שעברו מספר חוקים ספציפיים – ציינו פה את בוכרה ולוב, שלהם יש מורשות שלהם - ישנם מספר חוקים ספציפיים שהכנסת חוקקה לאחרונה – חוק המורשות מציע לבטל אותם ולשלב בהסדר הכולל.

יערה למברגר: אנחנו פשוט רוצים לעשות הסדר חכם יותר לעניין הוראות המעבר.

יערה למברגר: כיוון שיש נכסים, התחייבויות, עובדים, מינויים, אנחנו לא יכולים פשוט להתעלם מהמציאות בשטח ואנחנו רוצים לתת הסדר חכם יותר לעניין הזה.

יערה למברגר: לכן זה ממש בשלבים הסופיים.

יערה למברגר: אני רק רוצה לציין שיש מספר דו ספרתי – אני אפילו לא אנקוב במספר – של הצעות חוק של מורשות נוספות שנתקלתי בהן, שעלו לוועדת שרים ושהוציאו חברי כנסת בזמן האחרון.

יערה למברגר: עמדת הממשלה ככלל הייתה עמדה של התנגדות, לא בגלל רצון או הבעת עמדה לעניין מורשת זו או אחרת, למיטב הבנתי, אלא שאנחנו חושבים שהעניין הזה צריך להיות מטופל בצורה אחידה וכוללת ולא בצורה כזאת.

יערה למברגר: למשל, יש פה עניין של ועדות משנה.

יערה למברגר: כל עדה או מורשת תוכל שיהיה לה ועדת משנה בתוך המועצה הכוללת של עדות ישראל, זאת אומרת יהיה מקום.

יולי יואל אדלשטיין: מי מגדיר מה זה עדות ישראל?

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שאמרתי בחצי ציניות ואני מתייחס גם להערה הזאת ברצינות.

יולי יואל אדלשטיין: מי מגדיר מה זה עדות?

קריאה: מה זה הגדרה של עדות?

יערה למברגר: יש פה מועצה – אנחנו כמובן נוכל להגיד באופן כללי, אבל מוטב לחכות עד שהחוק יידון בכנסת – במועצה יש ייצוג לגורמים שונים, ובין היתר יש נציגות ל-13 נציגי ציבור בעלי רקע וניסיון בתחום מורשות עדות ישראל, בעלי ניסיון והכשרה ניהולית שייקבעו לאחר התייעצות עם גופים ציבוריים, העוסקים בשימור מורשות ועדות ישראל, שקבע השר, שזה שר התרבות.

יערה למברגר: זאת אומרת, רק במועצה עצמה כבר יש 13 נציגים של עדות ישראל.

יערה למברגר: המועצה הזאת רשאית לצורך מילוי תפקידה למנות ועדות משנה.

יערה למברגר: ועדות המשנה האלה הם לא רק מחברי המועצה אלא אפשר לצרף אליהם חברים נוספים מבין הנציגים של המורשות והעדות.

יערה למברגר: זאת אומרת יש פה ממש בניה של מנגנון שלם וסדור.

יערה למברגר: אני לא מביעה פה עמדה לגבי החשיבות, וברורה לי החשיבות של חקר והנצחת מורשת יהדות אתיופיה.

יערה למברגר: אבל מורשת יהדות אתיופיה תוכל למצוא את המענה לצרכיה בתוך זה.

שלמה אקלה: אבל אני חוזר בא ואומר לכם: העמדה שלכם, עמדת משרד המשפטים, משרד המדע, באופן עקבי אתם קברתם את הצעת החוק שהייתה בתקופה של נעמי בלומנטל.

שלמה אקלה: מה שאתם מנסים זה לעשות בדיוק אותו הדבר, אותן תזות.

שלמה אקלה: אז באתי לפה כנציג הסוכנות היהודית, שמעתי את הטיעונים שלכם ונגמר הסיפור.

שלמה אקלה: אנחנו לא ניתן לכם לחזור על זה, לא יעזור לכם שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: אז, דרך אגב, לא הייתה שום הצעה לחוק המורשות, אבל העמדה הייתה בדיוק אותה עמדה.

יולי יואל אדלשטיין: בדיוק אותה עמדה.

שלמה אקלה: אותה עמדה.

שלמה אקלה: למה לא עשיתם?

שלמה אקלה: מדינת ישראל קיימת 60 שנה.

שלמה אקלה: רק עכשיו היא קמה?

שלמה אקלה: למה לא עשיתם את חוק המורשות לפני 60 שנה, 50 שנה, 40 שנה?

שלמה אקלה: מה השר שלכם אומר?

שלמה אקלה: – אנחנו בכלל לא בעד להקים מוסדות עדתיים.

שלמה אקלה: באמת.

שלמה אקלה: עכשיו יש לכם עוד טיעון משפטי, לבוא ולהגיד: יש הצעת חוק שמתקדמת וכן הלאה.

שלמה אקלה: אתם רוצים לבטל את מה שקם, את מרכז לוב.

שלמה אקלה: אתם תבטלו, תכניסו, תעשו, בסוף לא יהיה כלום.

יערה למברגר: אנחנו מנסים לתת מענה שבעינינו הוא תשובה.

יערה למברגר: וגם כשמנסים לתת מענה אומרים שאנחנו לא עושים כלום.

מיכאל נודלמן: זה בסדר.

מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לשמוע מה יהיה.

מיכאל נודלמן: זה עדיין בדיבורים.

מיכאל נודלמן: זה לא אומר שאנחנו צריכים להפסיק לדון על החוק הזה.

מיכאל נודלמן: מתי שזה יהיה, יהיה דיון.

מיכאל נודלמן: אם הכנסת תקבל את זה, זה יהיה בסדר.

30686: אפשר הערה, אדוני.

30686: שוחחתי עם היועץ של השר ראלב מג'אדלה.

30686: אני רוצה רק לומר – שאלתי לעניין ההבנה שהזכיר חבר הכנסת, ומה שנאמר לי זה שסוכם שבתנאי שזה יקודם עם הקואליציה בתיאום עם חוק המורשות.

שלמה אקלה: אבל אני בקואליציה אז אנחנו נקדם את זה.

30686: אבל זאת הייתה ההבנה ביניכם.

יולי יואל אדלשטיין: בתאום עם חוק המורשות?

30686: חוק המורשות.

יולי יואל אדלשטיין: יש פרוטוקולים במליאה, אני לא יודע מה.

יולי יואל אדלשטיין: פעם ראשונה שאני שומע את צירוף המילים.

30686: הקואליציה נמצא בכנסת במליאה בקריאה ראשונה, בקריאה שנייה ושלישית ואם היא יכולה לסגור את זה - - -

שלמה אקלה: השר יכול להביע את עמדתו בכל שלב, כמו שהוא מביע את עמדתו במליאה.

מיכאל נודלמן: אני קיבלתי חוק.

מיכאל נודלמן: בתנאי ובלי תנאי, אני צריך לדבר על החוק, צריך לדון על החוק, צריך להתקדם בחוק.

מיכאל נודלמן: אם תהיה החלטה אחרת במליאה, זה יהיה אחרת.

מיכאל נודלמן: מי עוד רוצה?

מיכאל נודלמן: בבקשה.

עדי כהן: אני קודם כל אציג את עצמי, אני יו"ר בהלצ'ין.

עדי כהן: בהלצ'ין הוזכרה ונכנסה לתוך החלטת הממשלה לפני 12 שנה ואני רוצה לצטט את הסעיף המיוחד: "הממשלה מברכת על הקמת בהלצ'ין, המרכז למורשת יהדות אתיופיה, ורואה עצמה מחויבת להבטחת פעילותו של המרכז ולפיתוחו".

עדי כהן: המרכז הזה עובד במשך 12 השנים האחרונות בתיעוד כל המורשת, המסורת.

עדי כהן: מתיעוד של הקסים, זאת אומרת ראיונות וידאו עם הקסים, ראיונות עם זקני העדה.

עדי כהן: עוסקת באילנות משפחה, למעשה עוסקת בכל התרבות, וכך היא נקראת.

עדי כהן: בהלצ'ין זה מרכז תרבות יהדות אתיופיה.

עדי כהן: אני לא צריך להדגיש בפניכם – ואני מסכים כמובן עם רוב הדברים שנאמרו על ידי חבר הכנסת כאן – העדה האתיופית היא העדה החלשה ביותר בשרשרת החברה הישראלית.

עדי כהן: חוסנה של החברה הישראלית - - -

שלמה אקלה: אני מסרב לקבל את המשפט שהעדה חלשה.

עדי כהן: אני רואה את זה ככה, אני עובד כמתנדב.

עדי כהן: אני רואה את העושר הלא כתוב שהזכרת, חבר הכנסת מולה, והוא חייב להיות מתועד.

עדי כהן: על כל פנים, מה שאני רוצה עכשיו להדגיש זה שספינת הדגל, הפרויקט המרכזי של בהלצ'ין, הוא הקמה של מרכז מורשת על הר הצופים.

עדי כהן: אנחנו חתמנו עם מנהל מקרקעי ישראל, חתמנו על מגרש ששם הוא יוקם, וכבר השקענו כסף רב להכנת תכנית שהיום היא עומדת בפני הגשה לוועדות הסטטוטוריות בעיריית ירושלים.

שלמה אקלה: אבל מה זה קשור לחוק?

שלמה אקלה: זה בהמשך.

קריאה: בסדר, אנחנו מסבירים את מה שקיים אחרי זה נראה איך נשלב את זה.

עדי כהן: עכשיו אנחנו רואים כמובן באהדה, לא רק באהדה, אנחנו צופים שהתמיכה שתבוא בעקבות אישור החוק הזה רק תתמוך בנו, תחזק אותנו.

עדי כהן: מפני שאנחנו היום עומדים בפני שאלה של איסוף, תיעוד, איסוף פריטים מוזאיליים, כדי להשקיע באותו מרכז.

עדי כהן: אני מעוניין לראות את החוק הזה, לקדם אותו ואני כמובן תומך בו מטעם בלהצ'ין.

עדי כהן: תודה רבה.

דוד מהרט: אפשר להוסיף עוד?

מיכאל נודלמן: דוד מהרט.

דוד מהרט: אני רק רציתי לברך ובאמת אני שמח שברוך השם היום בכנסת יש לנו גם שני חברי כנסת בני הקהילה.

דוד מהרט: לא ששאר חברי הכנסת לא מקדמים את עניינה של הקהילה ובכל זאת אני מרגיש תחושה מיוחדת להיות נוכח בפורום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה רואה, דוד, תמיד אומרים שצריך לחכות ולקדם ביחד עם הממשלה, אני חיכיתי שיהיו נציגי הקהילה ואז התחלתי לקדם.

דוד מהרט: כן.

דוד מהרט: מה שרציתי להגיד דווקא לאנשי משרד המדע, התרבות והספורט – אני כמנהל מרכז ההיגוי, כמי שעוסק בקליטתם החינוכית של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, כזרוע של מערכת החינוך, רוצה להגיד שאנחנו מדברים על קהילה מיוחדת שכנראה לא תקבל מענה במסגרות של החוקים וההצעות האוניברסאליות לצורך העניין.

דוד מהרט: היא קהילה ייחודית.

דוד מהרט: קודם, קודמיי – מזור וכולי – הזכירו את הקהילה הזו והעושר שלה.

דוד מהרט: לכן אמרתי היום שדווקא במפגש הזה אנחנו מדברים על העוצמות ועל העושר ועל הנכסים התרבותיים שהקהילה הזאת הביאה.

דוד מהרט: אבל הנכסים האלה הם נכסים ששמורים בעל פה, הם נכסים שזקני העדה המבוגרים והקסים שלנו מחזיקים אותם.

דוד מהרט: ואם אנחנו לא נעשה – אני יודע שנעשה בבהלצ'ין, אבל כולנו יודיעם שבבהלצ'ין, בגלל המשאבים הדלים וכולי, נעשו מעט דברים.

דוד מהרט: המון מבוגרים, המון נכסים הלכו לאיבוד.

דוד מהרט: צריך לצאת מהר, לחוקק את החוק הזה ולצאת מהר לסדר.

דוד מהרט: אני רוצה להגיד עוד דבר.

דוד מהרט: הקהילה הזאת היא קהילה שונה במובן זה שמה לעשות אנחנו נראים שונים, חברים.

דוד מהרט: ותחושת הזרות והניכור וחוסר הנכונות של החברה הישראלית לקבל את הקהילה הזו, זה מצב מיוחד.

דוד מהרט: אני מתמודד עם ועדי הורים בפתח תקווה, ועוד הרבה ערים, שלא רוצים שילדים יוצאי אתיופיה יתקרבו אליהם.

דוד מהרט: שילדים יוצאי אתיופיה ילמדו שמה.

דוד מהרט: כל אחד, כמו חבר הכנסת יולי אדלשטיין ועוד, מי שלא מכיר את הקהילה הזאת, אחרי שהוא מכיר אותה הוא יודע מאוד מאוד להוקיר אותה.

דוד מהרט: כי יש בה נכסים תרבותיים, יהודיים, ששימרה אותם.

יהודה סקר: נכון, נכון, אני מצדיק.

דוד מהרט: חג הסיגד, אתם יודעים, חג הסיגד – שבי ציון, עזרא ונחמיה, הם היו הראשונים שחגגו אותו.

דוד מהרט: רק מה, בעולם היהודי השתכח, והקהילה שלנו שמרה אותו ומביאה אותו היום על מגש של כסף לעם היהודי.

דוד מהרט: אומרת: חברים, יש המון מסורות שבעם היהודי נשתכחו והקהילה הזאת שמרה עליהם.

דוד מהרט: אם עכשיו היה צריך לבוא יעקב אבינו וצריך היה לחפש באיזה קהילה היה רוצה לחיות אני מתאר לעצמי שהיה מוצא מקום הרבה יותר נוח בקהילה שלנו.

דוד מהרט: כי יש הרבה מסורות שאתם עוד לא יודעים שבקהילה הזאת קיימים, וצריך לעשות מהר והרבה.

דוד מהרט: אני רואה את העלייה שלנו כעלייה שגם באה לתקן את החברה הישראלית.

דוד מהרט: כן, אנחנו מתקנים את החברה הישראלית, נהפוך את החברה הישראלית ליותר סבלנית, ליותר פתוחה, ליותר פלורליסטית, רב תרבותית.

דוד מהרט: וזה, אבל, ייעשה מהר באמצעות החוק הזה ובאמצעות משאבים.

דוד מהרט: לכן, כשאומרים שיש חוק מורשות וכולי וניתן מענה – הרי הרב מקוז אמר:

דוד מהרט: אין לך דבר בלתי שווה מטיפול שווה באנשים בלתי שווים.

דוד מהרט: כלומר: לדבר עם כולם על שוויון ואותו הדבר, זה פוגע.

דוד מהרט: אני רציתי רק להוסיף דבר אחד אחרון, כבוד היושב ראש.

דוד מהרט: אני, כמי שעוסק בחינוך, מאד חשוב לי – למרות מה שאמר ידידי במשרד החינוך ואנחנו יושבים ביחד, ואתה יודע שיש יושב ראש ועדת מזכירות.

דוד מהרט: כבר ב-2002 החליט להוציא ולשלב את מורשת יהודי אתיופיה במערכת החינוך ולצערי עדיין הדבר הזה לא נעשה.

דוד מהרט: הספר הזה שהצגת הוא ספר מכובד, אבל אתה יודע מה דעתי על הספר הזה, כך שאני לא רוצה להתווכח בעניין הזה.

מזור בהיינה: מה דעתך?

דוד מהרט: רק חסר לי בהצעת החוק בכל זאת, ליד השימור והתיעוד, מהו המנגנון שבאמצעותו נפיץ באמת את מורשתה של הקהילה הזו, כדי שזה יגיע לכל בית ובית במדינת ישראל.

דוד מהרט: אולי באופן כזה, גם מה שאמרתי שנהפוך את החברה הישראלית ליותר סובלנית ופתוחה אולי זה יגיע לכל בית, ולא רק למי שיבוא לבקר באותו מוזיאון.

דוד מהרט: כי אמרתי: להכיר, נאמר כבר, על מנת להוקיר.

דוד מהרט: כל מי שמכיר את הקהילה הזאת יודע להוקיר את העוצמות ואת הציונות ואת האמונה ואת המורשת התרבותית והיהודית, שהיא גם מבינה איתה.

מיכאל נודלמן: אין בעיות.

מיכאל נודלמן: אני חושב שזה חשוב לא רק לעדה האתיופית, זה חשוב למדינת ישראל.

דוד מהרט: נכון.

דוד מהרט: זה חשוב לחברה בישראל.

מיכאל נודלמן: בעוד עשר-עשרים שנה זאת היסטוריה, היסטוריה של קיבוץ גלויות, איך זה קרה, איזה בעיות היו, איך אתם הגעתם לישראל.

מיכאל נודלמן: זאת היסטוריה, כל אזרח צריך לדעת.

דוד מהרט: גברתי ממשרד המשפטים אמרה: מענה במסגרת מורשות.

דוד מהרט: תראה, יש בית תפוצות בתל אביב.

דוד מהרט: בית התפוצות באמת, בגלל שלקהילה הזאת יש תרבות ייחודית, יש לה בבית התפוצות נישה מאוד מאוד מזערית.

דוד מהרט: אני אפילו מתבייש שמזכירים את נושא יהדות אתיופיה שם, כי זה רק כדי לשים V ו-יש לנו גם משהו ליוצאי אתיופיה.

דוד מהרט: כמה תמונות ואיזשהו סרט על חג הסיגד באתיופיה.

דוד מהרט: זה כל מה שיש בבית התפוצות ואני יודע מה יש שמה.

דוד מהרט: ככה שבמנגנונים הקיימים אי אפשר לתת לקהילה ייחודית מענה ייחודי.

מיכאל נודלמן: זה אף אחד לא יודע.

מיכאל נודלמן: דוד יאסו, בבקשה.

דוד יאסו: תודה רבה.

דוד יאסו: קודם כל אני מאוד מתרגש, אני מתרגש מהמעמד הזה, הוא מחזיר אותי 4 שנים או 5 שנים אחורה, כאשר הוחלט בוועדת השרים להקים את האנדרטה לזכרם של הנופלים מסודן.

דוד יאסו: אני משווה את ההחלטה הזאת של היום, מכובדיי חברי הכנסת שאתם הצעתם את ההצעה הזאת, בדיוק לאותו היום של ההחלטה ההיא.

דוד יאסו: אני חושב שאם צריך שהחברה או יוצאי אתיופיה ירגישו שווים בני שווים בחברה הישראלית צריך גם להכיר מאיפה הם באו ומה הביאו.

דוד יאסו: כדי להכיר ולהוקיר את העניין הזה צריך לעשות צעדים כמה שיותר קדימה.

דוד יאסו: אני אתן לכם דוגמא אחת קטנה: בממשלה – או, משרד הקליטה – עוסק בנושא של העדפה מתקנת של הנושא של משכנתאות, למה הוא עושה את זה?

דוד יאסו: לא בגלל שהצבע עור שלהם הוא יפה או מיוחד, אלא כדי שהם יבואו וישתלבו בחברה הישראלית ככל האפשר.

דוד יאסו: כמה שיותר טוב.

דוד יאסו: אני חושב שכל ההתנגדויות שישנן כיום – אני שמעתי גם את כל המשרדים.

דוד יאסו: גם כאשר את אומרת שצריך להיות באותן המסגרות הקיימות, זאת אומרת: כדי להרוג אותו.

דוד יאסו: לא במסגרות הקיימות.

דוד יאסו: המסגרת הקיימת קיימת, עד היום 30 שנה, שום צעד לא נעשה.

דוד יאסו: אני הייתי לפני חצי שנה בבית התפוצות וגם ראיתי, דוד ידידי, כמו שאתה ראית.

דוד יאסו: אני גם מתבייש בזה.

דוד יאסו: יש גם בתי תפוצות אחרים, אין שם נושא של יהודי אתיופיה.

דוד יאסו: אני חושב שהדבר הזה צריך להיות כמה שיותר לכיוון.

דוד יאסו: הנושא של בהלצ'ין, כבוד היושב ראש – 12 שנה המשרד נמצא ותומך בו.

דוד יאסו: אבל גם המשרד, שהוא תומך בו, הסיוע הוא לא סיוע מספיק.

דוד יאסו: ככל שיש בית כזה גדול אז כל המשאבים יהיו ראויים, כפי שיאה.

דוד יאסו: נציגת האוצר שהתייחסה – אני חושב שכאשר יש לך משאבים, אתה יכול לעשות יותר.

דוד יאסו: ואני אומר לכם: את כל המקורות של יוצאי אתיופיה – עוד לא ראיתם נושא אחד.

דוד יאסו: כל מה שנאמר מפה לאוזן כרגע, ברגע שיהיה גוף אמיתי, בית טוב וחוקר, ייצאו כל הדברים הסמויים שעדיין ישנם באתיופיה ושנמצא פה.

דוד יאסו: אז אני מברך על היוזמה.

דוד יאסו: אני באמת מבקש, חברי הכנסת, מזור, יולי, לא לחכות יותר, לזרז את הנושא שלכם – שאמרתם קריאה ראשונה ושנייה – כדי שבאמת הבית שלכם יקום.

יערה למברגר: רק משפט אחד.

מיכאל נודלמן: משרד המשפטים.

יערה למברגר: אולי לא הבהרתי את עצמי נכון, לדעתי.

יערה למברגר: אני לא מדברת על המסגרות הקיימות, אני לא מדברת על כך שהתשובה תינתן על ידי בית התפוצות, או יש גם את יד בן צבי או כל מיני מסגרות שקיימות.

יערה למברגר: כן הכרנו בצורך להקים מסגרת חדשה.

יערה למברגר: אנחנו לא חושבים שמה שקיים היום זה מספק להנצחה ותיעוד של עדות ישראל.

יערה למברגר: אנחנו כן מדברים על משהו חדש, הצעת החוק מקימה מסגרת חדשה שיהיו בה גם מועצה, גם ועדות משנה.

יערה למברגר: לא מדובר על מה שקיים היום שאני חושבת שנותן מענה מספיק להנצחה ושימור של מורשת יהדות אתיופיה.

יערה למברגר: אז רק בעניין הזה רציתי להבהיר.

יערה למברגר: כי אני חושבת שזה עלה משני הדוברים.

דוד מהרט: לא, אנחנו הבנו את זה.

דוד מהרט: רק אמרנו שחוק המורשות, שנותן מענה כללי לעם ישראל, לא ייתן מענה ייחודי לקהילה הזאת.

דוד מהרט: לכן צריך במסגרת באופן ייחודי, מסגרת שתיתן מענה ייחודי.

יערה למברגר: הכוונה היא לא שכולם יקבלו את אותו הדבר, לא רעיון של שוויון, שעכשיו בגלל שתהיה מסגרת אחת, כל מורשת תקבל.

יערה למברגר: אנחנו מכירים בצורך באינדיבידואליות ובספציפיקציה של כל מורשת ומורשת והצרכים והאפיונים המיוחדים של כל מורשת.

יערה למברגר: זאת לא מסגרת שאומרת: כולם יקבלו ככה, קבענו, זה הסט, צ'ק ליסט.

יערה למברגר: זה לא הרעיון.

יערה למברגר: הרעיון הוא לתת יותר, כמו מיכל שחוק המורשת יוכל לתת.

יולי יואל אדלשטיין: זה עד לבג"ץ הראשון.

יולי יואל אדלשטיין: אז כולם פתאום יכירו בשוויון.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד לחברים שדואגים אם יהיה חוק או לא יהיה חוק – יהיה חוק כי קריאה טרומית הוא עבר בתמיכה של הממשלה, ובוועדה הוא גם יקבל תמיכה.

מיכאל נודלמן: מי יכול לגרום נזק לחוק?

מיכאל נודלמן: רק חברי כנסת.

מיכאל נודלמן: לא נציגי ממשלה.

מיכאל נודלמן: עכשיו הם נתנו אור ירוק, אולי הם עכשיו קצת לא מרוצים שהם עשו את זה, אבל פרוצדורה זו פרוצדורה.

מיכאל נודלמן: אף אחד לא יכול לרדת מהפרוצדורה הזאת.

מיכאל נודלמן: חשוב איך זה יהיה במליאה בקריאה הראשונה, כי הממשלה יכולה להשפיע על חברי הכנסת בזמן קריאה ראשונה.

מיכאל נודלמן: פה לא יהיו שום דברים שמשפיעים.

מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לדבר, חברי הכנסת, על החוק.

מיכאל נודלמן: החוק עבר בקריאה טרומית.

מיכאל נודלמן: המטרה שלנו היא להביא את החוק לקריאה ראשונה, אחר כך יהיה ברור מה הגורל של החוק.

מיכאל נודלמן: אם הממשלה, כוחות אחרים וקואליציה, החליטו שהחוק שמכינים במשרד המשפטים יותר טוב מהחוק הזה, יהיה ככה.

מיכאל נודלמן: זו הדמוקרטיה.

מיכאל נודלמן: רק הצבעה של חברי כנסת תקבע איזה חוק יהיה ואיזה חוק לא יהיה.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

גדי יברקן: תודה רבה על רשות הדיבור.

גדי יברקן: קודם כל, אמנם חברי כנסת חתמו פה על החוק, אבל יש פה בחורה אחת שעבדה קשה, וזו עליזה שעבדה עם חברי הכנסת וכל הכבוד לעליזה, זו סטודנטית שמתלווה לחבר הכנסת מיכאל איתן ו – עבודה יפה.

קריאה: מיכאל איתן הזכיר אותה.

גדי יברקן: כן,

גדי יברקן: אז אני פשוט – כמי שראה אותה לא רק במשרד שלו, מסתובבת בכל המדרגות – אז מגיע לה.

גדי יברקן: דבר שני, אני חושב שלא צריך להסתכל על העניין של מורשת יהודי אתיופיה רק לבני הקהילה בלבד.

גדי יברקן: אני חושב שזו זכות גדולה, אם אני אכנס למוזיאון של יוצאי בוכרה, יוצאי רוסיה, יוצאי אמריקה, זו זכות גדולה בתור יהודי לראות מה יהודים אחרים עשו ולמדו ושמרו על יהדותם ברחבי העולם ומסביב לעולם.

גדי יברקן: לכן הדבר הזה של הקהילה האתיופית הוא בכלל לא נושא לדיון, הוא ממש בעייני אפילו שולי ביותר.

גדי יברקן: כי זה נושא מעשיר וזה עניין חברתי ובכלל לקיומו של עם, והדבר הזה, אני חושב, מסמל איזושהי פתיחות.

גדי יברקן: לכולנו, לכל אחד, יש עבר, ולכל אחד יש את ההיסטוריה שלו.

גדי יברקן: ואם יש לי את ההיסטוריה שלי אני חושב שגם הילדים שלי וגם השכנים שלי צריכים לדעת וללמוד את זה.

גדי יברקן: אני פשוט מבקש ש – אנחנו הרי לא נלך עם המחמאות למכולת.

גדי יברקן: הקהילה הנחמדה והקהילה הטובה, היסטוריה ו-מפה עד להודעה חדשה.

גדי יברקן: זה לא עוזר לנו בשום דבר.

גדי יברקן: אם אנחנו מגיעים לדבר כזה של חקיקה, לשים מרכז מורשת, אני חושב שאסור שהדבר הזה ייפול בגלל כל מיני פוליטיקות פנימיות בתוך הקהילה או בתוך הכנסת, כי הדבר הזה חייב להסתיים.

גדי יברקן: אם יש אנשים, כמו במרכז בהלצ'ין, שעבדו עד היום כדי להנציח את הדבר הזה, למצוא את המכנה המשותף בשביל הדבר הזה – אם זה מעוגן בחקיקה, לשבת מסביב לשולחן, לדבר ולהחליט מה באמת טוב.

גדי יברקן: כולם פועלים בשביל הרעיון הזה ויש לנו הזדמנות חד פעמית אולי לעגן את זה בחקיקה, ושכולם ישבו ביחד על מנת להוציא את זה.

גדי יברקן: אני כאזרח רוצה שהדבר הזה כבר יסתיים ואני רוצה כבר ללכת לראות מה עשה לפני מאה שנה יונה בוגלה, ולפני 2500 שנה – לא יודע, ממה שריכזתם עד עכשיו.

גדי יברקן: אני לא יכול להתבטא בכל מיני קלישאות כי אני חושב שזה כבוד לכל מי שיהודי, ונכנס למרכז מורשת כזה עשיר, וזה מחובתנו שהדבר הזה ייצא באמת לפועל.

גדי יברקן: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: נציגת משרד האוצר, בבקשה, רוצה משהו להוסיף.

יעל מבורך: עלתה פה כמה פעמים עמדת הממשלה.

יעל מבורך: חשוב להבהיר: אתה מדבר על פרוצדורה, כרגע פורמאלית עמדת הממשלה היא להתנגד, ומדובר בהצעת חוק תקציבית.

מיכאל נודלמן: יש לי פרוטוקול מהמליאה, כשהם אישרו את החוק, והכל.

יעל מבורך: נכון.

יעל מבורך: ועדת שרים, בפעם האחרונה שהיא דנה בחוק הזה, היא התנגדה להצעת החוק.

מיכאל נודלמן: אושר החוק בתמיכה של הממשלה, למרות שוועדת השרים נגד.

מיכאל נודלמן: כתוב בפרוטוקול.

מיכאל נודלמן: אני עובד לפי פרוטוקול לא לפי דיבורים.

יעל מבורך: בהתייחסות ספציפית

יעל מבורך: לדברים שעלו פה חשוב לי רק להדגיש דבר אחד נוסף וזה הנושא של השלכות רוחב.

יעל מבורך: בחדר הזה יש תמימות דעים בזה שמדובר במקרה מאוד ספציפי שנדרשת לו חקיקה ספציפית.

יעל מבורך: אני מנסה לחשוב שניים-שלושה חודשים קדימה, שאותה ועדה תדון בהצעת חוק מורשת גרוזיה שעלתה בוועדת השרים לפני כשבועיים, ועוד מורשות ועוד עדות, שלשמחתנו יש לנו הרבה מאוד, וקצרה היריעה מלהכיל.

יעל מבורך: המקרה הזה הוא ספציפי – אנחנו יודעים שבמציאות שבה אנחנו חיים, קשה מאוד לטיעון הזה להחזיק מים.

יעל מבורך: לכן, מעבר לעלות התקציבית של הצעת החוק הספציפית, שיהיה עוד איש כזה ואחר, שתפקידו יהיה כך וכך והמשאבים שיעמדו לטובת המרכז הספציפי הזה, יש גם השלכות רוחב תקציביות, וזה דבר שחשוב שנזכור כשאנחנו דנים בחוק.

מיכאל נודלמן: כשהממשלה תמכה בחוק – אין עכשיו הגבלות.

מיכאל נודלמן: הממשלה תמכה.

מיכאל נודלמן: אם היא לא היתה תומכת, אז זה 5 מיליון שקל, אבל הממשלה תמכה.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

עידו עשת: לגבי העלות התקציבית יש לי כמה הערות.

עידו עשת: הנושא של התנגדות הממשלה לעלות התקציבית כשלעצמה כמובן שלא יכולה להינתן כרגע מכיוון שהוועדה, וזו סמכות הוועדה, עדיין לא קבעה את העלות התקציבית.

עידו עשת: לכן, לדיון היום לכאורה משרד האוצר, או שר האוצר, או מי שהסמיכו אותו, צריך להביא את העלות התקציבית בכתב ומנומקת.

עידו עשת: אני מבין שזה יובא, כפי שנאמר מקודם, בשבוע הבא, על מנת שהוועדה תוכל לקבוע את העלות התקציבית, על פי ההערכה של משרד האוצר או על פי ההערכה אחרת.

עידו עשת: הוועדה יכולה גם לבקש עלות אחרת, כפי שאת מכירה על פי התקנון.

עידו עשת: ולכן, רק בשבוע הבא תונח הערכת האוצר, והוועדה עוד לא קבעה דבר לעניין התקציביות או אי התקציביות.

עידו עשת: לכן כמובן גם אי אפשר לומר שהממשלה מסכימה, הממשלה יכולה להסכים או לא להסכים לעניין העלות שלה, כפי שהיא חושבת, אבל הוועדה עדיין לא קבעה.

עידו עשת: אז זה לגבי העלות התקציבית ולכן אנחנו עדיין לא שם.

עידו עשת: במובן הזה לגבי התנגדות הממשלה לפני, אחרי, במליאה צריך רק לומר דבר אחד: הצעת החוק – הסכמות או עניינים אחרים – כאשר הצעת החוק מועברת במליאה, עוברת קריאה טרומית, עוברת במליאה להכנה לקריאה ראשונה בוועדה, היא נקייה מכל תנאי.

עידו עשת: במובן של הוועדה.

עידו עשת: לגבי שאר ההסכמות או אי הסכמות הן הסכמות שהן חיצוניות לוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: קואליציה- אופוזיציה.

עידו עשת: אלה עניינים שהם חיצוניים לוועדה.

עידו עשת: כאן כרגע מונחת בפני הוועדה הצעת חוק שעברה קריאה טרומית, ועל הוועדה מוטלת – כמובן, אם הוועדה תחליט שהיא אינה רוצה, היא רוצה להורידה, היא רשאית כמובן לעשות כל דבר שהיא רואה לנכון.

עידו עשת: אבל בפני הוועדה זאת ההצעה, כך היא עומדת, והוועדה תכין אותה לקריאה ראשונה, ותקיים הצבעה אם היא רוצה או אינה רוצה להעלות אותה למעלה.

עידו עשת: אלו ההערות לעניין הזה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

טובה פינקלשטיין: אני היועצת המשפטית של משרד הקליטה.

טובה פינקלשטיין: אני חייבת להעיר כאן לדברי חברתי ממשרד האוצר, אני חושבת שהטענה של השלכות רוחב אינה עניין לכאן.

טובה פינקלשטיין: מפני שעם כל הכבוד ואני בהחלט לא מזלזלת במורשת יהדות גרוזיה, לא הרי הנושא של מורשת גרוזיה כהרי מורשת אתיופיה.

אברהם מיכאלי: אל תעלי את העניין הזה כי זה נימוק מסוכן.

אברהם מיכאלי: לא בגלל שאני נוגע בעניין מורשת יהדות גרוזיה.

אברהם מיכאלי: העלו את זה בכנסת במליאה.

אברהם מיכאלי: יש 107 עדות, ולכן אני לא מקבל את הנימוק הזה של המליאה.

אברהם מיכאלי: לכן אל תעלי את זה בצורה הזאת.

אברהם מיכאלי: כי אני רוצה לקדם, אני יוזם החוק של יהודי אתיופיה, שתביני את זה.

טובה פינקלשטיין: רגע, אני רוצה להסביר, אם אתה תשמע את המשך הדברים - - -

לא, מהכיוון הזה אל תתחילי.

טובה פינקלשטיין: סליחה?

אברהם מיכאלי: מהכוון הזה אל תתחילי, לא כדאי.

טובה פינקלשטיין: לא, אני רוצה להסביר שיש החלטת בג"ץ.

טובה פינקלשטיין: אין החלטת בג"ץ לגבי מורשת יהדות גרוזיה, יש החלטת בג"ץ, צו החלטי של בג"ץ שקובע: הממשלה תקים מרכז מורשת יהדות אתיופיה.

טובה פינקלשטיין: בזה יש כאן הבחנה מהפן הזה.

טובה פינקלשטיין: הממשלה הייתה מחויבת להקים את בהלצ'ין והקימה את בהלצ'ין.

טובה פינקלשטיין: עכשיו התעוררה השאלה איך ממנים את הפעלת בהלצ'ין.

טובה פינקלשטיין: אנחנו בזמנו קיבלנו חוות דעת ממני מזוז, כאשר היה עדיין המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, והוא בדעה, בחוות דעת כתובה שיש לנו אותה, שכל עוד אנחנו מדברים על הקמה, הממשלה יכולה לתמוך בבהלצ'ין מכוח תקנה תקציבית מיוחדת.

טובה פינקלשטיין: כך היה כל השנים.

טובה פינקלשטיין: היום, השנה הזאת, התעוררה בעיה.

טובה פינקלשטיין: התעוררה בעיה כי השאלה היא מה זה הקמה.

טובה פינקלשטיין: אנחנו מתחנו את המונח הקמה, מתחנו ומתחנו ומתחנו.

טובה פינקלשטיין: החשבת של משרד הקליטה הודיעה לנו השנה שזו השנה האחרונה שאנחנו יכולים לדבר על הקמה.

טובה פינקלשטיין: היא שאלה: כמה זמן אתם מקימים?

טובה פינקלשטיין: הרי הצו ההחלטי לא היה על הפעלה, הוא היה על הקמה.

טובה פינקלשטיין: אני הוצאתי עכשיו לא מזמן חוות דעת שעדיין מאפשרת לתת ב-2008 תקציב לבהלצ'ין.

טובה פינקלשטיין: אבל הודיעו לי בצורה חד משמעית – חוות הדעת שלי מתייחסת לשנת 2008 – שבשנת 2009 לא יהיה יותר תקצוב לבהלצ'ין.

יעל מבורך: יש תקצוב ממשרד התרבות.

טובה פינקלשטיין: זה משהו אחר.

טובה פינקלשטיין: זה תקציב מאד נמוך.

טובה פינקלשטיין: אנחנו יודעים על כמה מדובר.

טובה פינקלשטיין: אדוני, אני רוצה להדגיש, הכוונה היא לא להבחנה - - -

מיכאל נודלמן: זה לחבר הכנסת מיכאלי?

טובה פינקלשטיין: כן.

טובה פינקלשטיין: חבר הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נטפל בזה, בסדר.

טובה פינקלשטיין: יולי, אני סומכת עליך.

מיכאל נודלמן: שם יש בעיה מסוימת והיא רוצה להסביר לנו.

אני יוזם החוק הזה ואדרבא, אם היא תעזור לקדם את חוק יהדות אתיופיה אני אשמח, אין בעיה.

טובה פינקלשטיין: אני מחויבת להחלטת ממשלה.

אברהם מיכאלי: זה תגידי לממשלה ולשכנים שלך.

יולי יואל אדלשטיין: לא להחלטת הממשלה, גברתי עו"ד פינקלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: מהמעט שאני מבין במשפטים, אם אותו גוף מחליט שתי החלטות והן בסתירה אחת לשנייה, אז ההחלטה המאוחרת קובעת.

טובה פינקלשטיין: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: אז זה לא עניין של הסכמות במליאה, שאני ניגשתי למישהו בקואליציה, זו תשובת הממשלה במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: והם לא אמרו חופש הצבעה, הם אמרו תומכים.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה תומכת בתנאי שחברי הכנסת יתאמו את המהלכים עם הממשלה.

אברהם מיכאלי: איך אותה ממשלה לא יודעת על החלטת בג"ץ?

יערה למברגר: בעניין הבג"ץ שצוין אני רק חושבת שכדאי לבדוק את גבולות הרלבנטיות של הבג"ץ לענייננו.

יערה למברגר: הבג"ץ מלפני 12 שנה לא קובע שיש לחוקק חוק מרכז מורשת יהדות אתיופיה.

יולי יואל אדלשטיין: אלא יש להקים מרכז.

יערה למברגר: הוא גם לא קובע את המסגרת הזאת, את ההליך הסטטוטורי ואת ההגדרות האלה, אז זה לא בעל השלכה.

טובה פינקלשטיין: לא, אני לא אמרתי.

יולי יואל אדלשטיין: אז איך מקימים?

יערה למברגר: אני רק רוצה להסביר לחברי הכנסת את הרלבנטיות.

דוד מהרט: אבל החוק הוא אמצעי למימוש.

יערה למברגר: חקיקת החוק לא נדרשת או נובעת כתוצאה מהחלטה בבג"ץ מלפני 12 שנה.

יערה למברגר: כפי שצוין פה, אני חושבת שבבהירות אבל אני רק אחזור על זה – הבג"ץ התייחס להקמה של מרכז שאני מבינה שהוא בשלביו.

עדי כהן: לא כתוב פה מחויבת להפעלה, אלא תחת פעילותו של המרכז.

עדי כהן: ולא להקמה.

עדי כהן: מה להקמה?

עדי כהן: לפעילותו של המרכז.

יערה למברגר: אנחנו מדברים על הבג"ץ ולא על החלטת הממשלה.

יערה למברגר: אני מדברת על מה שמחויב מהבג"ץ, שזה כפי שהבנתי התקיים, והתקציבים הועברו למשרד הקליטה.

יערה למברגר: ויש לי פה גם מסמכים של בהלצ'ין, שמדברים על זה שהקמת מרכז נמצאת בשלבים מתקדמים.

עדי כהן: כן, אבל זה לא קשור לזה.

יערה למברגר: בסדר, אז אין לערבב את הבג"ץ הזה אני חושבת.

וונדה קסהון: אתם ערבבתם.

וונדה קסהון: אמרתם שיהיו תביעות נוספות מעדות אחרות, אז אומרים לך שלא.

יערה למברגר: לא, אז אני אומרת - - -

טובה פינקלשטיין: אין לנו דרך היום, בשנת 2009 לא נוכל להעביר כספים לבהלצ'ין.

עדי כהן: למה?

עדי כהן: מדוע?

יערה למברגר: בסדר, הבג"ץ הזה לא מחייב את חקיקת החוק הזה.

יערה למברגר: אני חושבת שהדברים האלה צריכים להיות ברורים.

מיכאל נודלמן: טוב, כולם דיברו אני רוצה לסיים.

מר שלמה אקלה: אני לא דיברתי, אדוני היושב ראש, אני ביקשתי את רשות הדיבור.

מיכאל נודלמן: בסדר.

שלמה אקלה: זה מאוד חשוב לנו.

שלמה אקלה: כאחד שמוביל את הנושא הזה זה הרבה שנים, מ-1985 חשוב לי להעיר ולומר, ולעדכן את כל הנוכחים איפה ההשתלשלות של הדברים.

שלמה אקלה: העמותה הזאת שנקראת בהלצ'ין לא הוקמה על ידי חברים.

שלמה אקלה: היא הוקמה על ידי החלטת בג"ץ, כפי שהגברת טובה פינקלשטיין הסבירה, ועל ידי החלטת השרים לענייני קליטה ב-1996.

שלמה אקלה: דובר על החשיבות של שימור, דובר על החשיבות של תיעוד כי אנחנו לא הולכים לחפש חומרים באתיופיה.

שלמה אקלה: כל האינפורמציה על הקהילה הנהדרת הזאת נמצאת אצל זקני העדה שלנו שאנחנו, ברוך השם, הצלחנו לתעד.

שלמה אקלה: הצלחנו לתעד יותר מ-112 איש, חלקם אינם בחיים.

שלמה אקלה: עכשיו יש סכנה, אותם הדברים שאנחנו תיעדנו אותם בווידיאו, בקלטות ווידאו ישנות – הן יכולות להתייבש.

שלמה אקלה: אנחנו יכולים להפסיד גם את האינפורמציה וזה בגלל הבעיה התקציבית.

שלמה אקלה: אי אפשר לנהל ארגון ב-150 אלף שקל מ-2003 ממשרד הקליטה ולעשות עבודה מקיפה.

שלמה אקלה: חבר הכנסת יולי אדלשטיין אתה יודע בתקופה שלך אנחנו היינו בישיבה - - -

אברהם מיכאלי: זה לא בסדר, כי הוא היה מהממשלה ולא ביצע את זה.

יולי יואל אדלשטיין: עשיתי את זה.

שלמה אקלה: האמן לי הוא היה בסדר גמור.

שלמה אקלה: יש תמיד, יש תיקון מצב תמיד.

שלמה אקלה: אני מוכן שהוא יחזור להיות שר קליטה היום.

שלמה אקלה: עכשיו אנחנו היו לנו כמה מקומות, בלוד, בנתניה, שביקשו שנקים את המרכז.

שלמה אקלה: הייתה החלטה של הקהילה מ-1988 שהמרכז צריך לקום בירושלים.

שלמה אקלה: לכן קידמנו, יש חוזים עם מנהל מקרקעי ישראל, אנחנו מגישים את התכנית.

שלמה אקלה: אני רוצה לראות את הסקיצה הראשונית, זה מה שצריך להיות בהר הצופים.

שלמה אקלה: כל הדברים שדיברו: מוזיאון, מחלקת מחקר, תיעוד, הכול נמצא.

שלמה אקלה: לפי הנתונים אנחנו מוכנים, גם העברתי תיק ליושב ראש בנושא בהלצ'ין, יש תיק שלם על כל השתלשלות של הדברים.

שלמה אקלה: זה נכס יקר לכולנו.

שלמה אקלה: אנחנו לא עושים את זה כי אנחנו מחפשים איזה קריירה, אלא כי אכפת לנו השורשים שלנו, המורשת שלנו והצלחנו להציל הרבה ואנחנו רוצים להמשיך לפעול כמו שצריך.

שלמה אקלה: אבל בתנאים הקיימים שאנשים עובדים בשטח ולא מקבלים משכורת 4 חודשים, 3 חודשים – דוד יודע איזה מלחמה שיש לנו.

שלמה אקלה: במקום לעודד ולחזק את זה, אנחנו הולכים אחורה.

שלמה אקלה: אני מבקש שההחלטה תבוא, הצעת החוק יכולה להועיל, יכולה לשריין את אותה מטרה.

שלמה אקלה: אפשר להוסיף, אפשר להוריד, יש פה ועד מנהל מאוד מכובד שמורכב מאנשי מחקר ואנשי ציבור ואנחנו ממשיכים לפעול.

שלמה אקלה: יש כמה דברים בנושא החוק, אפשר לתקן אותו כמו שחבר הכנסת מיקי איתן אמר.

שלמה אקלה: אבל השריון הזה – וכרגע הקריאה שלי: גם מה שעשינו במשך 12 שנות עבודה הולך לטמיון, אם אנחנו לא נחליף אותם למשל ל-C.D.

שלמה אקלה: את כל הראיונות שעשינו, זה יתייבש, זה לא יעבוד מחר.

שלמה אקלה: לזה אין אגורה, לא ייתכן שאנחנו מדברים על 50 מיליון, 5 מיליון, 6 מיליון - - -

מיכאל נודלמן: מה אתה מציע?

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על החוק.

מיכאל נודלמן: זה נושא חדש.

שלמה אקלה: בסדר, אני גם בחוק.

שלמה אקלה: החוק בא כדי לייעל, החוק בא כדי לעשות משהו יותר טוב.

שלמה אקלה: כרגע יש נתון מסוים, צריך לחזק את מה שיש, צריך לתת תקציב כולל כרגע.

שלמה אקלה: כי כל המטרה של החוק זה לעשות את מה שאנחנו עושים, לא משהו מיוחד.

מיכאל נודלמן: סיימת?

מר שלמה אקלה: כן, תודה.

מיכאל נודלמן: שלמה, אתה רצית משהו להוסיף?

שלמה אקלה: כן, אני מתנצל שיצאתי כרגע כי הייתי צריך ללכת ולהצביע בוועדת הכנסת.

שלמה אקלה: אתה יודע, שלמה, יש את עמדת משרד המדע בנושא, בכלל, כדוגמת חקיקה.

שלמה אקלה: יש לנו הרבה עניינים שאנחנו צריכים להתמודד אתם בתהליך החקיקה.

שלמה אקלה: ואני חושב שלא נוכל, אני אומר את זה כאן – לא יודע אולי החברים יסכימו או לא יסכימו.

שלמה אקלה: יכול להיות שצריך לקיים דיון נפרד לגמרי.

שלמה אקלה: בינתיים כדאי לראות מה ניתן לעשות עם בלהצ'ין.

שלמה אקלה: בכל זאת, גם אם הצעת החוק הזאת תעבור, יכול להיות שעד שמרכיבים את הדבר הזה ייקח שנה, שנתיים שלוש.

שלמה אקלה: אני לא יודע.

שלמה אקלה: אני רוצה להיות מאוד ריאלי.

שלמה אקלה: יכול להיות שבתקופת המעבר הזאת צריך לקיים דיון נפרד באמצעות הוועדה, לא קשור בכלל לדיון, לא קשור בכלל לחוק.

שלמה אקלה: אני לא יודע, אני אומר לך את זה גם ביושר, שלמה, אני לא יודע אם בסופו של דבר יהיה ניתן מבחינה משפטית לאמץ מקום, לסדר את זה או מקום אחר.

שלמה אקלה: לא הייתי רוצה כרגע לקשור את בהלצ'ין, את הפעילויות שאתם עושים כעמותה – למרות שהעמותה הוקמה בהוראת הממשלה, בהוראת הבג"ץ, אני אמרתי את זה גם, אני יודע את זה גם – עם קידום הצעת החוק, ההכנה של החוק לקריאה ראשונה.

שלמה אקלה: מה שחשוב לנו כרגע, אני חושב שאני יכול להגיד בשם חבריי חברי הכנסת, שה שאנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק, להביא אותה לקריאה ראשונה, ליצור בה רציפות חקיקה אם הכנסת הזאת חס וחלילה תיפול – או לא תיפול.

יולי יואל אדלשטיין: לא חס וחלילה.

יולי יואל אדלשטיין: לא צריך להגזים.

מיכאל נודלמן: חברים, אני לא רוצה לדבר עכשיו על דברים אחרים, אני מדבר על חוק.

מיכאל נודלמן: אני לא אתן לאף אחד עכשיו לדבר על דברים אחרים.

מיכאל נודלמן: אני אמרתי שאני צריך לסיים.

שלמה אקלה: נכון, לכן הנושאים שאתם מעלים, לפי דעתי, מקומם להיות נדונים בקריאה שנייה ושלישית.

שלמה אקלה: לא כרגע.

שלמה אקלה: לא כרגע, זאת אומרת בקריאה שנייה ושלישית, כשחוק לגמרי יבשיל.

שלמה אקלה: יהיו בו כל ההסתייגויות גם של המשרדים, גם של עמותות, של גופים אחרים.

שלמה אקלה: אולי יש גופי מחקר נוספים שגם עוסקים בנושא הזה.

שלמה אקלה: מבחינה טכנית, אני חושב שקיימת תכנית לגבי מה שאתם רוצים שייכנס לגוף החוק.

שלמה אקלה: האם אנחנו יכולים לקבוע מקום, איפה יוקם?

שלמה אקלה: לדעתי, מותר לנו.

שלמה אקלה: אבל האם זה המקום לעשות את זה בקריאה ראשונה או לא?

שלמה אקלה: לדעתי לא.

שלמה אקלה: כי אם אנחנו לוקחים את העגלה לפני הסוס אז אנחנו עלולים לאבד את העיקר.

שלמה אקלה: לכן, מה שאני מבקש אדוני היושב ראש, להתקדם בהכנת התוכן של החוק, בלי קשר למה שבהלצ'ין כרגע עוסקים בו, ואני כן מציע, אדוני היושב ראש, ואולי אני יכול לפנות אליכם, לקיים דיון לגבי היכולת התקציבית של בהלצ'ין יחד עם המשרדים המממנים.

שלמה אקלה: אני רוצה לראות את הגיבורים של משרד המדע שנותנים גם כסף לבהלצ'ין, הנה לכם, הנה יש לכם הזדמנות לסייע, אולי לתקופת המעבר הזאת.

מיכאל נודלמן: שלמה, אי אפשר הכול ביחד לעשות.

מיכאל נודלמן: צריך אחד ואז שני.

מיכאל נודלמן: חברים, אני מסיים עכשיו את הדיון של היום, הדיון הבא יהיה בשבוע הבא.

מיכאל נודלמן: גמרנו, סיימנו, דיון כללי.

מיכאל נודלמן: אני מבקש ממשרד האוצר לקבל עלות תקציבית, אם לא יהיה מכתב של עלות תקציבית, אנחנו נחשוב שאין עלות תקציבית.

מיכאל נודלמן: אנחנו מתחילים לקרוא את החוק סעיף סעיף בשבוע הבא.

מיכאל נודלמן: אבל אני רוצה לקבל בשבוע הבא עלות תקציבית.

יולי יואל אדלשטיין: וגם הערות של המשרדים.