הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 114, 2008-07-14 09:30

סופה לנדבר: אנחנו נעבור למציאות של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: בוקר טוב.

סופה לנדבר: מה נשמע?

סופה לנדבר: אנחנו נתחיל את הישיבה.

סופה לנדבר: אנחנו מקיימים ישיבה שמינית בנושא.

סופה לנדבר: אנחנו נעבור ליושב ראש הוועדה.

סופה לנדבר: תתחיל להציג לנו את הדברים.

גיל שבתאי: אנחנו נפגשנו לדעתי לפני חג הפסח כאשר הודענו לכם שקיבלנו החלטה שאנחנו החלטנו לפרסם מכרז.

גיל שבתאי: אנחנו בתקופה הזאת עבדנו יחד עם משרד הבריאות, יחד עם כל אנשי הוועדה להכין את מסמכי המכרז.

גיל שבתאי: התכנון היה תוך חודשיים, שלושה להפיץ את המסמכים.

גיל שבתאי: אנחנו ממש נמצאים בשלב האחרון.

גיל שבתאי: המסמכים נכתבו, הם כמעט גמורים, וההערכה שלי שהשלב הראשון יפורסם עד סוף החודש, בלי נדר כמובן, אבל אנחנו היום נמצאים בשלב שבו המסמכים גמורים.

גיל שבתאי: ועדת המכרזים תאשר אותם לפני סוף החודש והם יפורסמו.

סופה לנדבר: אז תסביר לנו מה זה שלב הראשון ומה זה שלב השני כדי שאנחנו נבין מה הם השלבים במכרז.

מרינה סולודקין: גם לי יש שאלה.

מרינה סולודקין: עוד כמה ישיבות אנחנו זקוקים לשבת כאן כדי שיהיה בית חולים באשדוד?

מרינה סולודקין: אני מתגעגעת לסטלין.

מרינה סולודקין: הוא ידע מה לעשות.

גיל שבתאי: במכרזי תשתית מהסוג הזה ובטח בסדרי גודל שאנחנו מדברים פה ובסדרי גודל של מאות מיליוני שקלים בכל מכרזי התשתית, גם בכבישים, אנחנו נוהגים לפצל את המכרז לשני שלבים.

גיל שבתאי: השלב הראשון נקרא שלב של מיון מוקדם שבשלב הזה מתפרסמים תנאי הסף, מי מותר לו לגשת למכרז, תיאור כללי של מסמכי המכרז, על מה הולך להיות המכרז, מה אנחנו נדרוש במכרז, איזה מחלקות בבית החולים, תנאים בריאותיים וכו' וכו' ממש יש פירוט מלא של כללי המכרז.

גיל שבתאי: ההליך הזה הוא בדרך כלל נערך כשלושה חודשים.

גיל שבתאי: במסגרתו מתגבשות קבוצות, שואלים אותנו שאלות, על המבנה, וזה גם עוזר לנו תוך כדי כך לכתוב את מסמכי המכרז.

גיל שבתאי: יש פירוט כפי שאתם יודעים בכל תחום במערכת הבריאות זה פעם ראשונה אנחנו מפרסמים מכרז כל כך מורכב לבית חולים ובאמת התחום מורכב וכשמתחילים לכתוב את הדברים אז עולות שאלות והדברים באמת מורכבים, ואנחנו רוצים בסופו של דבר שיהיה לנו מכרז טוב שבסופו של דבר ייבחר זוכה שיבנה את בית החולים הכי טוב שאפשר לאשדוד.

גיל שבתאי: ככה זה עובד.

גיל שבתאי: ככה אנחנו פועלים ואתם תראו את זה לקראת סוף החודש, את העבודה שנעשתה ושהשלב הזה יפורסם בתקווה שאנחנו נצליח להשלים את כל התהליך הזה כפי שצריך.

סופה לנדבר: תסביר לי.

סופה לנדבר: אנחנו נפגשנו לפני 3 חודשים.

סופה לנדבר: מה לקח כל כך הרבה זמן?

סופה לנדבר: למה זה לקח 3 חודשים כדי להכין את השלב הראשון?

גיל שבתאי: כן.

גיל שבתאי: קודם כל אנחנו נפגשנו לפני החג.

גיל שבתאי: היו החגים.

גיל שבתאי: לכתוב את המסמכים מדובר בהליך מאוד מאוד מורכב.

גיל שבתאי: הערכנו שהוא ייקח חודשיים.

גיל שבתאי: אמרנו חודשיים או שלושה לדעתי.

גיל שבתאי: זה גם מה שהסברתי בפעם האחרונה.

גיל שבתאי: בהודעה לבג"ץ באמצע מאי דיברנו על חודשיים.

גיל שבתאי: פחות או יותר עמדנו בלוחות הזמנים שקבענו.

גיל שבתאי: ההליכים מורכבים.

גיל שבתאי: שעושים טעויות בסופו של דבר לא מצליחים להגיע ליעד.

סופה לנדבר: טוב, תסביר לי, בסוף החודש שאתם מפרסמים את השלב הראשון ש המכרז.

סופה לנדבר: מה זה כלפי האנשים שירצו לגשת למכרז הזה?

גיל שבתאי: לא הבנתי את השאלה.

סופה לנדבר: הם יכולים להגיש מועמדות?

גיל שבתאי: כן, כן.

גיל שבתאי: זה השלב שבו הקבוצות שרוצות להקים את בית החולים רואות מה הם תנאי הסף שדרשנו, מה הם התנאים שבהם אנחנו דורשים מהם להקים את בית החולים, מה התנאים הפיננסיים שאנחנו דורשים כדי להקים את בית החולים, מה תהיה מתוכנת ההפעלה, כל הדברים האלה הם רואים, שוב אתם צריכים לזכור, ההשקעה בכאלה מכרזים זה השקעות מאוד גדולות מצד המציעים.

גיל שבתאי: אנחנו בדרך כלל מקיימים את שני השלבים האלה כדי לא להגיע בסופו של דבר לפרסם את המכרז, להגיע לשלב האחרון שכבר מגישים לנו הצעות, השקיעו כסף, ובסוף האנשים בכלל לא עומדים בתנאי הסף.

סופה לנדבר: בשלב הראשון הם לא יכולים להגיש את המועמדות שלהם?

גיל שבתאי: מגישים.

גיל שבתאי: מי שעומד בתנאי הסף יקבל בסוף התהליך הזה את מסמכי המכרז.

גיל שבתאי: מפורטים.

צבי צילקר: אתם תבינו בשפה הפשוטה שלי.

צבי צילקר: אני מבין שניגשים 7 מועמדים.

צבי צילקר: 3 עונים על תנאי הסף.

צבי צילקר: הם עולים לשלב הבא.

יהודה רון: אתה מכיר מכרז דו שלבי.

יהודה רון: אתה מוצא את אלה שעונים על תנאי הסף, אלה שנמצאים מתאימים.

יהודה רון: רק לגביהם השלב הבא רלוונטי.

גיל שבתאי: זה גם נורא מקצר תהליכים.

גיל שבתאי: בגלל שהמכרז הוא כל כך מורכב במקביל הוועדה עובדת יחד עם משרד הבריאות כמובן ובסופו של דבר אחרי שנחליט מי עבר את תנאי הסף מייד הם יקבלו את מסמכי המכרז והתהליך יגיע לגמר.

צבי צילקר: אנחנו מדברים על מורכבות.

צבי צילקר: כדי שגם אני אבין מבלי לתת הגנה לא למשרד הבריאות ולא לאף אחד איך שזה יתנהל.

צבי צילקר: מתי בפעם האחרונה בניתם בית חולים מהיסודות עד הגג?

יהודה רון: מתי בנו בית חולים חדש?

יהודה רון: לדעתי בשנות השבעים.

צבי צילקר: 40 שנה לא בנו.

צבי צילקר: צריך להבין את המורכבות.

יהודה רון: המורכבות היא לא בבניה.

צבי צילקר: אני חוזר וטוען, זה לפרוטוקול, תנו למנהל ליישר את המגרש.

צבי צילקר: חסכנו הרבה, את אותם חודשים שאנחנו רוצים להרוויח.

צבי צילקר: כולם התרשמו שזה רציני.

צבי צילקר: זה מכירת החולות.

צבי צילקר: זה עסק לא נורמלי.

צבי צילקר: זה עשרות מיליוני שקלים.

צבי צילקר: נכון שזה יקשה על מי שניגש למכרז כי הוא רואה בזה אוצר חולות, אבל לפחות הוא יהיה ריאלי, הוא אומר, יש מגרש, אני מוכן לעשות א' ב' ג'.

מרינה סולודקין: אני רציתי רק להוסיף שבזמן שמדינת ישראל שולחת לוויינים לחלל, לדבר על כמות לבנות על אדמת מדינת ישראל בעיר מאוד מפותחת כמו אשדוד בית חולים שכולם מחכים לו עשרות שנים, אני מעדיפה לא לדבר על מורכבות.

מרינה סולודקין: זה לא מורכבות.

מרינה סולודקין: זה משהו אחר.

יהודה רון: לא.

יהודה רון: עם המורכבות של הפרויקט אנחנו מתמודדים.

יהודה רון: חדרי ניתוח, טיפול נמרץ, מעבדות, מכונים, כל הדברים האלה ויש לנו קאדר מספיק מכובד בארץ שמסוגלים.

יהודה רון: המורכבות היא לא בבנייה עצמה.

יהודה רון: זה בתכנון.

יהודה רון: המורכבות היא מהמציעים שיעמדו בדרישות האלה.

יהודה רון: שלא חס וחלילה ניפול אל איזה מישהו שלא מסוגל.

מרינה סולודקין: אני מעדיפה לא לשמוע בגלל שאנחנו ציביליזציה די מפותחת.

מרינה סולודקין: תכנון, מכרז, עושים מכשולים.

יהודה רון: המורכבות היא להבטיח שיהיה יזם שהוא רציני.

יהודה רון: זה הכול.

סופה לנדבר: טוב רבותיי, תסבירו לי דבר שאני מתקשה להבין.

סופה לנדבר: אז למה עשיתם RFI?

גיל שבתאי: ה-RFI נועד לכך שרצינו לדעת אם באמת יש סיכוי להקים את בית החולים.

גיל שבתאי: תזכרו שחוות הדעת הכלכליות שלנו הראו שזה יהיה בלתי אפשרי, לכן הלכנו על ההליך הזה, ובאמת תוך כדי ההליך הזה, קודם כל ראינו שיש כאלה שמתעניינים, שנית, ראינו מודלים אחרים שהם שילוב של רפואה פרטית וכל מיני דברים כאלה שאולי לא חשבנו להקים את זה בצורה הזאת באשדוד וזה עוד שלב בדרך שעזר לנו לקבל החלטות.

סופה לנדבר: השלב הזה לקח כמה חודשים.

סופה לנדבר: השלב השני לוקח הכנה שלושה חודשים.

סופה לנדבר: עכשיו זה יקח עוד שלושה חודשים.

סופה לנדבר: אז משכנו את השנה.

גיל שבתאי: שוב, צריך להסתכל על זה בפרספקטיבה של השנים האחרונות.

גיל שבתאי: היו שני מכרזים שלא הצליחו.

גיל שבתאי: אנחנו לא רוצים להגיע למכרז השלישי שלא יצליח.

גיל שבתאי: התהליכים האלה שעשינו הם תהליכים שצריך לעבור אותם כדי להגיע למצב שבסופו של דבר יהיה זוכה.

גיל שבתאי: אם זה ייקח עוד חודש, עוד חודשיים, עוד חצי שנה, ובסופו של דבר יהיה מי שיקים את בית החולים אז הרווחנו.

סופה לנדבר: תסבירו לי מה עם מנהל מקרקעי ישראל.

סופה לנדבר: יש אפשרות להתחיל להכין את הקרקע?

אפרת שטראוס: הבעיה היא שאם אני מוציאה את החולות שלא בהתאם לתוכנית הבנייה אז זה יכול ליצור נזק ליזם כי הבור למשל, צריך להיות בהתאם למיקום של המבנה.

אפרת שטראוס: כשאין לי את התוכניות של המבנה אז אני מתקשה.

אפרת שטראוס: אני יכולה כמובן להוציא מכרז, לגרוף את הכסף, וזהו.

אפרת שטראוס: אבל לא אכפת לי שהיזם שיבוא, זה ייכלל במסמכי המכרז בהתאם לתוכניות שלו הוא יוכל לחפור במקומות הנכונים, בעומק הנכון, במקום שאני אצטרך אחר כך לרדוף אחרי גנבי החול ושירדו לי לעומק כדור הארץ.

אפרת שטראוס: אז אחרת פשוט יהיה לי נוח להוציא את החול ולגרוף הכנסות לקופת המדינה.

אפרת שטראוס: אבל נראה לי, למרות שזה אומר ביצוע, ואני מבינה את הרצון, שסוף סוף רואים משהו על השטח, הייתי רוצה לראות איזושהי תוכנית של יזם כדי לדעת כמה להוציא, איפה להוציא, איזה עומק להגיע.

גיל שבתאי: יכול להיות עכשיו זכיין שייבחר במכרז.

גיל שבתאי: בדרך כלל ככה עושים.

יהודה רון: היזם הוא זה שמתכנן את הפרויקט, את הבית חולים לפי כמובן הפרוגרמות והנחיות התכנון שמופיעות במסמכי המכרז.

יהודה רון: אבל אנחנו משאירים את האופציה הזאת בשבילו.

יהודה רון: איך לתכנן את בית החולים.

אפרת שטראוס: בהיתר בנייה, למשל העומק של מקומות החנייה, כל הדברים האלה משפיעים על איך בדיוק להוציא את החול ומאיפה.

אבי הלוי: שתי שאלות.

אבי הלוי: (1) מה קורה עם רק יזם אחד עובר את שלב א'?

אבי הלוי: האם יש צורך במכרז בכלל.

אבי הלוי: (2) למה אתם צריכים שלושה חודשים לשלב הראשון?

אבי הלוי: למה לא תסתפקו בחודש, חודש וחצי?

גיל שבתאי: לגבי השאלה השנייה דווקא אם אין קשר שלב ה-RFI לשלב PQ בשלב הזה של המיון המוקדם.

גיל שבתאי: יכולים לגשת גורמים נוספים.

גיל שבתאי: יכולים לא לגשת כל מיני אנשים שהגישו לנו הצעות ב-RFI.

גיל שבתאי: זהו הליך לא מחייב.

גיל שבתאי: השלב הזה של המכרז זה כבר שלב מחייב.

גיל שבתאי: אנחנו ברגע שמוציאים אותו זה כבר שלב ראשון במכרז.

גיל שבתאי: זה לא איזשהו שלב שמבקשים מידע וכו'.

גיל שבתאי: אנשים רוצים לתת לנו מידע, לא רוצים לתת לנו מידע.

גיל שבתאי: זה כבר שלב שהוא מחייב.

גיל שבתאי: לכן אין קשר בין שני ההליכים האלה.

גיל שבתאי: לגבי אם יהיה רק אחד שיעבור, לא יודע.

גיל שבתאי: נקווה שזה לא יקרה.

גיל שבתאי: אם יהיו כמה שיעברו אז אנחנו נוכל לבחור מישהו שיהיה הכי טוב שיבנה את בית החולים.

מוטי מורל: תסלח לי אתה ממשרד האוצר?

גיל שבתאי: כן.

מוטי מורל: יש חוק שמחייב את המדינה לבנות בית חולים.

מוטי מורל: באה עיריית אשדוד ואומרת, לא רוצים את הכסף שלכם, אנחנו נביא את הכסף, רק תנו רישיון.

מוטי מורל: ממתי משרד האוצר מבין בבריאות?

מוטי מורל: אני לא רואה פה את משרד הבריאות שמנהל את התהליך ומוביל אותו.

מוטי מורל: משרד הבריאות הוא הסמרטוט של האוצר.

מוטי מורל: והאוצר בעצם מוביל את כל העסק.

מוטי מורל: ממתי אתם מבינים בזה?

מוטי מורל: למה אתם רוצים להשתלט על התהליך.

מוטי מורל: יש חוק במדינה.

צבי צילקר: אני מבקש למחוק את המילה "סמרטוט" מהפרוטוקול מאחר והוא עובד בכספי עיריית אשדוד שישמור קצת על פיו ועל לשונו.

צבי צילקר: אני חוזר על השאלה של אבי הלוי כי אני חושב שהיא חשובה מאוד.

צבי צילקר: קורה מקרה, בכלל אמינות של מכרזי ממשלה וכדומה, יש הרבה מאוד סימני שאלה.

צבי צילקר: הממשלה בהתלבטויות, ויגידו כספים, ועוטף עזה.

צבי צילקר: אפשר לשמוע הרבה מאוד דברים שמתרחשים בתקופה הזו.

צבי צילקר: עברו חודשיים וקורה שרק אחד ניגש, מה אנחנו עושים?

צבי צילקר: מוצאים עוד פעם מכרז?

צבי צילקר: אז אם כן אז צריך להחליט שהמכרז יוצא תוך 3 ימים ולא תוך 30 יום.

צבי צילקר: ולא להפסיד עוד פעם שלושה חודשים.

צבי צילקר: אפילו לא לבדוק.

צבי צילקר: צריך להחליט מראש, הפרקליטות, אני לא יודע מי מחליט, ניגש אחד, תוך 3 ימים מכרז אחר, ולא להמשיך בתהליך בקצב שבו זה היה.

צבי צילקר: כולנו יודעים שזה קצב איטי מאוד.

צבי צילקר: גיל שבתאי: למה אתה מדבר על השאלות האלה.

צבי צילקר: אנחנו מקווים שאנחנו לא נגיע לשלב שבו יהיה רק אחד.

צבי צילקר: אנחנו מקווים שיהיו כמה.

צבי צילקר: כל האפשרויות פתוחות.

צבי צילקר: וחבל עכשיו.

צבי צילקר: צריך לראות מי עובר, מה יהיו השיקולים.

יעל טויסטר: אין מניעה חוקית גם אם יש הצעה של מציע אחד לקבל את ההצעה שלו, לנהל משא ומתן, או דברים כאלה.

יעל טויסטר: אין מניעה.

יעל טויסטר: לכן דווקא היום להחליט שלא לקבל הצעה יחידה זה לא נכון.

גיל שבתאי: אנחנו לא כותבים את זה.

גיל שבתאי: בדיוק בשביל זה יש את שני השלבים כדי שאנחנו נגיע המכרז ובו יש לנו ודאות כמה יגישו הצעה.

543: רק איזשהו עדכון קצר לגבי לוחות הזמנים, מתי אמור להתפרסם קדם המכרז הזה?

גיל שבתאי: זה השלב הראשון במכרז ואנחנו מקווים שעד סוף החודש הזה.

543: וכמה זמן אחרי כן אמור להתפרסם המכרז השני העיקרי?

גיל שבתאי: ברגע שאנחנו נסיים ויהיו ההצעות אנחנו מעריכים כשלושה חודשים.

גיל שבתאי: זה מניסיון קודם של תהליכים אבל שוב פעם כל תהליך הוא לגופו.

גיל שבתאי: מי ישאל אותנו שאלות, מי לא.

543: כמה זמן לוקח המכרז השני.

543: נניח שעמדנו בלוחות הזמנים, שלושה חודשים ופורסם מכרז שני?

גיל שבתאי: לא יודע להגיד עכשיו.

גיל שבתאי: זה באמת עוד מוקדם כדי להגיד.

גיל שבתאי: סדרי גודל דומים.

543: סדר גודל כזה.

543: אחרי שעברתם את קדם המכרז נבחרו אנשים.

גיל שבתאי: שוב אנחנו כותבים את מסמכי המכרז.

גיל שבתאי: מיד הם יקבלו את מסמכי המכרז.

גיל שבתאי: הליך מכרזי.

סופה לנדבר: זאת אומרת באיזה חודש אנחנו מקבלים את הזכיין של המכרז הזה?

גיל שבתאי: התהליכים האלה הם תהליכים מורכבים.

סופה לנדבר: זה אנחנו שמענו.

סופה לנדבר: אתה יודע שיש לי סימפטיה אליך.

סופה לנדבר: גם יש לי סבלנות, אבל אני מרגישה שהסבלנות שלי פוקעת.

גיל שבתאי: הבעיה היא שאנחנו אומרים לוחות זמנים ואנחנו אחר כך מנסים לעמוד בהם, אחר כך אומרים עוד שבוע פה ועוד שבוע פה.

גיל שבתאי: הדברים האלה בדרך כלל סדרי גודל של כשלושה חודשים.

סופה לנדבר: זאת אומרת בסוף חודש הזה אתם מוציאים מכרז.

סופה לנדבר: עוד שלושה חודשים, באוקטובר יש לנו זכיין?

גיל שבתאי: לא.

גיל שבתאי: זה השלב הראשון ואחרי זה מתפרסם המכרז, ינואר 2009.

543: באוקטובר רק יוצאים למכרז השני.

גיל שבתאי: זה לא השני.

גיל שבתאי: זה המכרז.

543: בשלב הזה הם אומרים בעצמם שהם לא יודעים כמה זמן זה יכול לקחת.

543: שלושה חודשים ואז עוד שלושה חודשים.

543: שלב השני מתחיל באוקטובר.

543: אז זה יוצא בינואר.

543: ואז אולי יש זכיין.

543: מתי נהיה יותר חכמים?

543: כשנראה את המכרז הראשון בסוף החודש הזה.

543: התוכן שלו יתן לנו איזושהי אינדיקציה.

543: אני מציע שמיד עם צאת המכרז הראשון בסוף החודש הזה, שבוע שבועיים נלמד אותו ונתכנס לדיון כאן.

543: אנחנו לפי התוכן שלנו נדע לאן פני האוצר מועדות.

543: האם באמת לטוב ולחיוב ולכנות, או עוד פעם איזה תרגילים שעלולים לעכב.

543: לדעתי המבחן הגדול הוא עכשיו.

543: כי עד עכשיו לא יכולנו לעשות כלום.

543: אני חייב להודות, אני בתוך תוכי עדיין לא משוכנע שהאוצר ומשרד הבריאות רוצים להקים בית חולים באשדוד.

543: בתוך תוכי אני לא משוכנע.

543: אני עדיין חושב שהם מכינים לנו איזשהם מכשולים, מהמורות בדרך.

543: אבל אנחנו לא יכולים לעשות כלום.

543: מה אתה יכול לעשות?

543: יש הודעה לבג"ץ שמפרסמים מכרז.

543: אי אפשר לעשות שום דבר.

543: המבחן שלנו יהיה באמת כשנראה את המכרז הראשון ונראה סימנים של כוונות.

אבי הלוי: אני רוצה תשובה אבל לפרוטוקול.

אבי הלוי: אני מבין שאם ניגשים מספר יזמים לשלב הראשון ואתם כמשרד האוצר פוסל את כולם מלבד אחד אין טעם לעבור לשלב הבא אלא משא ומתן איתו.

גיל שבתאי: לא אמרתי את זה.

גיל שבתאי: אתה עוד פעם שואל כאן שאלות שהן היפותטיות.

גיל שבתאי: יש פה ועדת מכרזים שהיא זאת שמקבלת את ההחלטות.

גיל שבתאי: אני באמת לא יודע לבוא ולחזות עכשיו מה יקרה בעוד איקס חודשים שרק אחד יגיש ורק אחד יעבור.

גיל שבתאי: באמת לא יודע לבוא ולחזות עכשיו מה ההחלטות שנוכל לקבל.

סופה לנדבר: אני רוצה להבין.

סופה לנדבר: אנחנו בשבועות הקודמים דיברנו והעלו כאן את העניין של עלות הקרקע.

סופה לנדבר: אני רוצה להבין שעלות הקרקע זה לא התרגיל הנוסף שיהיה לנו ויצפה לנו בדרך.

סופה לנדבר: תסבירו לנו מה קרה מאז כל הישיבות שאנחנו העלינו את הנושא.

סופה לנדבר: מה קורה עם עלות הקרקע?

צבי צילקר: מה עלות הקרקע?

צבי צילקר: אנחנו מצפים שהעלות שלו תהיה שלילית.

צבי צילקר: חד משמעית.

צבי צילקר: כי אין מה לעשות עם זה.

צבי צילקר: זה רק לבית חולים.

צבי צילקר: שזה יהיה מובן.

גיל שבתאי: אלה דברים שעדיין לא נסגרו עם מנהל מקרקעי ישראל.

סופה לנדבר: למה לא נסגרו עד כה?

צבי צילקר: אז גם את זה אנחנו מבקשים שתסגרו.

גיל שבתאי: יש שטחים מסחריים.

סופה לנדבר: אני רואה בכך מריחה.

סופה לנדבר: אנחנו כן, אנחנו לא, אנחנו סביב, אנחנו שם, אנחנו פה.

סופה לנדבר: אתה יודע אני יוזמת החקיקה ואני אומרת לך החקיקה דיברה על כך שתוך חצי שנה אין מכרז, אני רואה בכך שכמעט אין מכרז, בגלל שזה סתם, אתם משכתם זמן.

סופה לנדבר: עכשיו הכנה למכרז, משכתם זמן.

סופה לנדבר: עכשיו אתם מושכים זמן עם שלב ראשון, שלב שני.

סופה לנדבר: אני בחיים שלי לא שמעתי על דברים כאלו.

סופה לנדבר: אני מזמינה אותך ואת כולם למוסקבה.

סופה לנדבר: תסתכלו מה שעשו שם במשך 10 שנים.

סופה לנדבר: התקציב של עיר אחת 3 טריליון רובל.

סופה לנדבר: הם בנו את זה.

סופה לנדבר: הם עשו את זה.

סופה לנדבר: מפני שאין שם מריחה.

סופה לנדבר: אומרים מה שיש ברוסיה.

סופה לנדבר: אני מדברת על כאן, מה שקורה במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אם שר אחד, או פקיד אחד לא רוצה, לא יקום בית חולים.

סופה לנדבר: אם לא רוצים לא תקום עיר.

סופה לנדבר: בושה שאחרי שישים שנה אחרי הקמת מדינת ישראל אנחנו נמצאים איפה שאנחנו נמצאים.

סופה לנדבר: עם בירוקרטיה, עם חוסר רצון.

סופה לנדבר: כל אחד רק עם האינטרסים האישיים שלו.

סופה לנדבר: או אינטרסים של שר.

סופה לנדבר: באיזה מדינה אנחנו חיים.

סופה לנדבר: אני מתביישת לשמוע.

סופה לנדבר: בושה למדינה ובושה לכולנו.

סופה לנדבר: אני לא מבינה עכשיו ואני באמת מדברת איתך בשיא הרצינות.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להביא עכשיו פרוטוקולים.

סופה לנדבר: אנחנו דיברנו על מורכבות של קרקע, אני רוצה להבין עכשיו מה קורה עם הקרקע בתוך המכרז.

סופה לנדבר: בגלל שאתם בדיוק יודעים.

סופה לנדבר: יש שם שטח והייתם חייבים להפריד בין חלק מסחרי וחלק של הבית חולים.

סופה לנדבר: אז למה לא עשיתם את זה?

סופה לנדבר: מה הישיבות שקיימתם?

סופה לנדבר: מה המורכבות כל כך קשה שאנחנו לא יכולים להבין.

סופה לנדבר: יכול להיות שיש לי פגם באינטליגנציה אבל אני לא יכולה להבין.

סופה לנדבר: אתם מושכים זמן.

סופה לנדבר: עם RFI משכתם זמן.

סופה לנדבר: הייתם צריכים לתת תשובות לבג"ץ.

גיל שבתאי: יש לכם טענות על משיכת זמן וכו'.

גיל שבתאי: ואנחנו מראים לאורך כל החודשים האחרונים התקדמות משמעותית בדרך להקמת בית החולים.

גיל שבתאי: או שאנחנו לא מצליחים להסביר את עצמנו או שאנחנו לא מצליחים לשכנע.

גיל שבתאי: אני לא מכיר שום בעיה בנושא הקרקע.

גיל שבתאי: על הטכניקה איך בדיוק מקצים את הקרקע במכרז זה עדיין לא סגור עד הסוף.

גיל שבתאי: מפה ועד להגיד שיש בעיה עם הקרקע?

מרינה סולודקין: סופה אנחנו צריכים לדעת מי לא סגר.

543: בקדם מכרז היתה התייחסות למחיר הקרקע או לא?

543: שאלה פשוטה.

גיל שבתאי: אין הצעות מחיר בשלב הזה.

גיל שבתאי: אנחנו מתארים איך הקרקע תוקצה בשלב המכרז.

גיל שבתאי: כן.

גיל שבתאי: כן.

גיל שבתאי: אנחנו לא נוקבים במחיר.

גיל שבתאי: יש הרבה מאוד תנאים והקרקע היא רק רכיב אחד בכל המכלול.

גיל שבתאי: לגבי המחירים שיידרשו, אם אלה יהיו מחירים תחרותיים או שזה יהיה משהו מובנה בתוך המכרז אלה דברים שיהיו בשלב המכרז.

גיל שבתאי: נושא הקרקע הוא לא נושא בעייתי, מכשיל או מהווה איזושהי נקודת חסם לפרסום המכרז.

מרינה סולודקין: האם זה כשר שאנחנו היום לפני מכרז לא יודעים את הנושא של הקרקע, אם זה מבחינה משפטית, אם יש שקיפות.

מרינה סולודקין: אני יש לי תואר שלישי בכלכלה.

מרינה סולודקין: קרקע זה דבר הכרחי במדינה.

מרינה סולודקין: אז מה אומרים לנו?

מרינה סולודקין: אנחנו נשנה את התנאים בתוך המכרז.

גיל שבתאי: בשלב המכרז יהיה ברור לחלוטין איך תוקצה הקרקע.

מרינה סולודקין: סופה זה שאלה קפיטלסטית.

מרינה סולודקין: מחיר של קרקע זה אלף בית של מכרז.

גיל שבתאי: זה אחד התנאים הבסיסיים שיהיו במכרז.

צבי צילקר: לפי דעתי המכרז יכלול וחייב לכלול את הקרקע.

צבי צילקר: לא יכול להיות אחרת.

צבי צילקר: לא בונים בתי חולים באוויר.

צבי צילקר: בינתיים שכונות שלמות יצאו למכרזים על ידי מנהל מקרקעי ישראל, עברו על ידי אלפי יחידות וחצאי שכונות, והמחיר כלל.

צבי צילקר: הקבלנים יודעים בדיוק מה הם עושים, הם יודעים לחשב את זה, הם יודעים מה הזכויות ומה הדרישות, ואני לא רואה שיוצא מכרז ואחר כך נשאלת השאלה מה עם הקרקע, זה לא עולה בדמיון שלי, כי 40 שנה לא נתקלתי בנושא הזה.

צבי צילקר: אז יכול להיות שפה זה איזה מין ילד פלא, אבל לדעתי זה לא יכול להיות.

סופה לנדבר: תרגיל.

צבי צילקר: אם לא אז הפרקליטות צריכה לטפל באותם האנשים שהכשילו את המכרז.

צבי צילקר: 40 שנה לא נתקלתי שיצא מכרז ואחרי זה התחילו לדון על הקרקע.

סופה לנדבר: רבותיי, צבי יכול להיות שגם מרינה וגם אני, אני מדברת על עצמי, יכול להיות שאני לא מבינה משהו, אבל אני מרגישה כאן חוסר שקיפות טוטאלית בסיפור הזה.

543: את צודקת.

543: עלינו עכשיו על רמז קל למכשולים שיהיו לנו בדרך.

543: מכשולים מכוונים.

סופה לנדבר: יש מחיר לקרקע.

סופה לנדבר: בוא תגיד ברור.

סופה לנדבר: יש מחיר לקרקע.

גיל שבתאי: במקרים הקודמים כל מה שדובר על נושא הקרקע היה סיפור עם ההפקעה.

גיל שבתאי: לא היה שום דבר מעבר לזה.

גיל שבתאי: אחר כך זה הוסדר.

גיל שבתאי: איך פתאום הקרקע הפכה לסוגיה כשיש הרבה מאוד דברים אחרים שצריך לפתור אותם.

צבי צילקר: קודם כל שיהיה ברור לנו שהאלמנטים המסחריים יכולים להיות במדור נפרד.

צבי צילקר: אחרי זה מי שירצה שישלם מצדי בזהב, ביהלומים, אבל זה לא צריך להכביד על מי שניגש למכרז.

צבי צילקר: כל האלמנטים המסחריים, אני לא מדבר על אלמנט שצריך שם 4 חנויות, דואר, ותספורת, ולקנות שוקולד או פרחים.

צבי צילקר: אני לא מדבר על זה.

צבי צילקר: האלמנטים המסחריים הם בנפרד.

צבי צילקר: אל תנסו כרגע להקל על היזם כי זה רק יכביד.

צבי צילקר: הוא ישלה את עצמו.

צבי צילקר: אני רוצה לתת 3 דוגמאות שעשינו את זה יחד עם המנהל.

צבי צילקר: רק לפני שנתיים.

צבי צילקר: אותו דבר עשינו עם מד"א.

צבי צילקר: אותו דבר עשינו עם חדר המיון שהולך ומסתיים.

צבי צילקר: לא קנו שם מי יודע מה.

צבי צילקר: עכשיו מתחילים לבנות את המרכז לבריאות הנפש.

צבי צילקר: אנחנו קיבלנו את זה בחכירה.

צבי צילקר: היה אומדן של המנהל.

צבי צילקר: אחר כך בא היזם, ובזה נגמר העסק.

צבי צילקר: הדברים בבנייה.

צבי צילקר: לכן אני אומר לא יכול להיות שהפרויקט הרביעי באותו מקום כעבור שנתיים יהיה בשיטה אחרת.

צבי צילקר: אני לא רואה את זה.

צבי צילקר: מה עוד שלא נתקלתי בדבר כזה מזה 40 שנה.

צבי צילקר: ואני עוסק רק 40 שנה בעיר אשדוד.

צבי צילקר: בעצם יותר, משנת 62.

צבי צילקר: בעוד חודש או בעוד שבועיים נתכנס כשנראה את המכרז.

צבי צילקר: נוכל לראות אם שמו מכשול בנושא הקרקע או לא.

צבי צילקר: שיבדקו את זה המומחים.

צבי צילקר: בעוד שבועיים נדע לא בעוד חודשיים.

מרינה סולודקין: מיד אחרי המכרז אנחנו ניפגש כאן?

גיל שבתאי: הכול יהיה באינטרנט.

גיל שבתאי: אני לא יודע מה זה החשדנות ומה זה הסתרות.

גיל שבתאי: אתם תראו את הכול.

גיל שבתאי: הכול יהיה שקוף, הכול יהיה פתוח.

סופה לנדבר: אתה צריך להבין את החשדנות שלנו.

מישל סרוסי: אני שואל באמת שאלה של תם.

מישל סרוסי: כאשר אני שומע חברי כנסת, כאשר אני שומע את ראש העיר ושומע את ממלא מקום ראש העיר, אני שומע את היועץ המשפטי, ושמעתי את כולכם שלמדתם יותר ממני במאה שנה אם אני מחשב מבחינת לימודים, אני למדתי שתי כיתות ויש כמוני הרבה באשדוד.

מישל סרוסי: אני בא לכנסת פה, אני יוצא מדעתי משוגע.

מישל סרוסי: ואני אומר לך, אני מאשים את עצמנו, גם אדון ראש העיר, וגם אדון ממלא מקום שלא נתנו לנו הזדמנות מזמן לשרוף את העיר הזאת.

מישל סרוסי: אני עובד נמל ואני רוצה להתבטא בשפה שלי.

מישל סרוסי: ואני רוצה לומר לך אדוני הנכבד, ובאמת אני מתרשם ממך ומחבב אותך, הלוואי והיתה לי בת שאני יכול לתת לך אותה.

מישל סרוסי: אני אומר לך ברצינות אמרתם ינואר פברואר.

מישל סרוסי: לא אמרתם איזה שנה.

מישל סרוסי: אני רשמתי 2020.

מישל סרוסי: זה לא מצחיק.

מישל סרוסי: אני עוקב אחרי זה הרבה מאוד.

מישל סרוסי: אתם עושים מהעיר הזאת צחוק ולעג.

מישל סרוסי: וצר לי להגיד לך.

מישל סרוסי: אף יזם לא מבין.

מישל סרוסי: זו מדינה מטורפת, אם שר אחד לא רוצה לא יעזור בית דין לאף אחד.

מישל סרוסי: אני אומר לך צבי צריך לצאת למאבק.

מישל סרוסי: בלי זה לא יהיה בית חולים.

מוטי מורל: גיל יש לי שאלה.

מוטי מורל: האם יש אפשרות שבקדם המכרז אחד התנאים יהיה שהמציעים יציעו מחיר לקרקע ויתחרו על המחיר לקרקע בין יתר הדברים שהם מתחרים עליהם?

גיל שבתאי: שוב, מה שאתה מדבר עכשיו זה דווקא בשלב המכרז עצמו, לא בשלב המיון המוקדם.

מוטי מורל: כן אבל בקדם מכרז המציע צריך לדעת מה התנאים לגבי הקרקע.

מוטי מורל: או שיגידו לו כמה זה יעלה או שיגידו לו תציע מחיר.

מוטי מורל: אלה שתי האפשרויות.

גיל שבתאי: אלה שתי האפשרויות.

גיל שבתאי: אנחנו באמת מתלבטים על מה יהיה מרכיב התחרות, ואיך אנחנו מכניסים לשלב המכרז.

גיל שבתאי: אלה דברים שיופיעו בשלב המכרז עצמו.

גיל שבתאי: מרכיב הקרקע הוא רק עוד חלק.

גיל שבתאי: הוא צריך להקים חדר מיון, הוא צריך להקים מחלקות פנימיות.

מוטי מורל: כל הדברים האלה יהיו בקדם מכרז?

גיל שבתאי: כל הדברים האלה יתוארו.

גיל שבתאי: יתואר מרכיב הקרקע באופן כללי.

גיל שבתאי: כמה עולה הקרקע ואם הוא צריך להקים 10 מחלקות פנימיות או רק שתיים.

גיל שבתאי: האם הוא צריך להקים שני חדרי מיון או חמישה.

יעל טויסטר: גיל במסגרת הדרישות בכל מכרז הרי מבקשים חוסן כלכלי.

יעל טויסטר: החוסן הכלכלי הוא נגזרת של מה שצריך לעשות.

יעל טויסטר: מה שצריך לעשות זה לבנות מחלקות ואו צריך לרכוש את הקרקע או לא צריך לרכוש את הקרקע.

יעל טויסטר: עכשיו החוסן הכלכלי מופיע בדרישות.

יעל טויסטר: לפי מה תקבעו אותו?

יעל טויסטר: עכשיו אתה צריך לתת לנו תשובה.

יעל טויסטר: האם הקרקע בפנים או בחוץ?

יעל טויסטר: זה חייב להיות חלק מהעניין.

צבי צילקר: אני יכול לתת לך הצעה טובה מאוד.

צבי צילקר: בוא נאמר שלכולם יש סבלנות של 30 שנה.

צבי צילקר: אתה יכול להוביל לדרך שבה באמת יצא מכרז ויתחילו לבנות בעוד 6 חודשים ואתה יכול להוביל לדרך שאתה תחייב את המדינה בכמה מאות מיליונים.

צבי צילקר: למה אני מתכוון?

צבי צילקר: אם אתה מכניס קרקע במחיר אפס אז אתה יודע מישהו ניגש, מכניס 300 מיליון, בונה, מצליח או לא מצליח.

צבי צילקר: אם אתה מכניס קרקע במחיר שהקבלן לא יגש אתה מבין שאתה מטיל על מדינת ישראל להקים בית חולים בכספי עצמה.

צבי צילקר: הרי אין עוד אלטרנטיבה.

צבי צילקר: לכן אני מציע בפעם המאה, מחיר הקרקע הוא שלילי, אבל אתה אומר שאפשר להוציא חומר משם, לכן אמרתי לנטרל את מחיר החומר, או שקבלן יעשה חשבון כמה שווה לו בשביל להוציא את החול שהוא שווה זהב, ואז גם נתקדם.

צבי צילקר: אבל אני מציע לך אם אתה לא קיבלת את ההצעה הקודמת תכניס כמה קבלנים במחיר אפס.

צבי צילקר: אז הכול יהיה ברור.

צבי צילקר: תשקול בחלונות הגבוהים.

543: אני חושב שאם אנחנו לא נראה במכרז בשלב הראשון את התשובות לשאלות האלה או לספקות האלה אתם לוקחים אותנו למקום של חוסר אמון מוחלט ושל התנתקות מול התהליך מולכם.

גיל שבתאי: אחרי שתראה המסמכים אתה תשקול ותחליט מה שאתה רוצה.

גיל שבתאי: יש פה החלטות של מועצת מנהל מקרקעי ישראל.

מוטי מורל: אם הולכים לפי החוק המדינה חייבת להקים בית חולים נכון.

מוטי מורל: אז מה קורה עם מחיר הקרקע?

מוטי מורל: מי משלם אותו?

צבי צילקר: אם אתה שואל אותי לפי הנוהל הקיים כאשר בית משפט רוצה להרחיב חלק והוא מקבל מאיתנו קרקע ציבורית הוא צריך לשלם.

צבי צילקר: כאשר משטרת ישראל רוצה להקים בניין משטרה היא חייבת לשלם.

צבי צילקר: זה הנוהל.

צבי צילקר: שכיס אחד עושה חשבון עם כיס השני.

סופה לנדבר: טוב מניסיון של מנהל, תסבירו.

סופה לנדבר: אתם שמעתם על מכרזים שבעצם שלב ראשון, שלב עשירי, שבתוך המכרז אין מחיר של הקרקע.

אפרת שטראוס: למעשה צריכה להיות החלטה ספציפית בנושא הזה.

אפרת שטראוס: האוצר ומועצת מקרקעי ישראל צריכים להחליט האם האוצר למעשה מחזיר לנו את מחיר הקרקע, בהעברה פנימית.

אפרת שטראוס: למנהל אין תקציב בפני עצמו.

אפרת שטראוס: כל ההכנסות שלו הולכות למדינה, אלא יש העברה שמכסה או שיש החלטה ספציפית שמאפסת את מחיר הקרקע.

אפרת שטראוס: זאת אומרת צריך להחליט איך עושים את זה, בהעברה פנימית או בהחלטה ספציפית.

אפרת שטראוס: אנחנו העברנו את המחיר של הקרקע.

אפרת שטראוס: זאת אומרת מחיר הקרקע המחשבות של השמאי בקשר לפרויקט והעלויות שלו ידועות.

אפרת שטראוס: הוא שלילי.

אפרת שטראוס: נוכח המטלות.

אפרת שטראוס: מדוע הוא שלילי, מכיוון שאם אנחנו מתעלמים מהחולות רגע ומתעלמים מהרכיבים המסחריים ואנחנו שואלים אותנו בשיטה של היוון הכנסות, מה תהיה עלות הקמת כל המיזם הרפואי הזה האדיר, שמשרד הבריאות למעשה שם בפרוגרמה, אז למעשה ליזם לא כדאי לשלם עבור הקרקע.

אפרת שטראוס: זה המצב כרגע מבחינה של השומה.

אפרת שטראוס: יש לנו שומה, יש לנו הערכות.

אפרת שטראוס: מדוע זה הערכות?

אפרת שטראוס: מאוד תלויות המטלות של משרד הבריאות.

אפרת שטראוס: זאת אומרת אם את שמה מחלקות ריווחיות, יש מחלקות שמניבות כסף, ואני זוכרת בזמנו היה נציגים של מכבי שהם רצו שר"פ, שהם רצו מרי, כל מיני דברים שהם מעוטי הכנסה, אז זה משפיע על מחיר הקרקע, לכן זה מאוד מורכב מבחינת הכדאיות הכלכלית בהחלטות שלא קשורות אלי אלא בהחלטות שקשורות להחלטות של משרד האוצר ומשרד הבריאות.

אפרת שטראוס: אני יכולה להביא את המידע בפני מקבלי ההחלטות.

אפרת שטראוס: צריך עכשיו לקבל החלטה.

אפרת שטראוס: ומה שיקבלו זה בסדר מבחינתי.

אפרת שטראוס: אני יכולה להקצות את זה למי שרוצה.

אפרת שטראוס: אני יכולה מחר להקצות את זה לעירייה, אני יכולה להקצות את זה למשרד הבריאות.

צבי צילקר: באיזה מחיר תקצי את זה לעירייה?

אפרת שטראוס: תלוי עוד פעם צבי, השאלה אם מותר למעשה תלויה בפרוגרמה של משרד הבריאות יאשר לי.

אפרת שטראוס: אם משרד הבריאות יאשר לך לעשות מכון ל-MRI אני מבינה שזה סופר אטרקטיבי עבור המכונים אז אני אציע לך את זה במחיר מלא אולי.

אפרת שטראוס: אם בית חולים ליולדות, אז אני הבנתי זה מעוטי הכנסה אז אני אציע לך במחיר מלא.

אפרת שטראוס: זאת אומרת, השמאי צריך לעשות תחשיב של ההכנסות.

אפרת שטראוס: אני לא כל כך מצויה בתחום של כלכלת בריאות שזה תחום בפני עצמו.

אפרת שטראוס: אני יודעת לשים את הנתונים.

אפרת שטראוס: אני יודעת לשאול את השמאי את השאלות הנכונות.

אפרת שטראוס: הוא נתן לנו הערכות.

אפרת שטראוס: ברור שלקרקע הזאת שווי.

אפרת שטראוס: אם אתה קורא לבית חולים מוסד יש לו שווי אדיר.

אפרת שטראוס: זו קרקע יקרה.

אפרת שטראוס: אשדוד יש לה ערכים גבוהים.

אפרת שטראוס: זאת אומרת השאלה היא מה אתה שם בתוך המוסד הרפואי.

אפרת שטראוס: אם אתה שם רק מחלקות פנימיות,

מוטי מורל: יש בית חולים בארץ ששילם על הקרקע?

אפרת שטראוס: למעשה בתי החולים משלמים מחיר מלא מאה אחוז.

אפרת שטראוס: התחשיבים בתוך משרדי הממשלה שאם משרד הבריאות רוצה להקים משהו הוא משלם למנהל מאה אחוז.

מוטי מורל: מאיזה כיס יוצא הכסף?

אפרת שטראוס: על מנת שאתה תקבל החלטות מושכלות אתה חייב להביא בחשבון של השיקולים שלך גם את מרכיב ערך הקרקע על מנת שההחלטות ישאו תג מחיר, מה המשמעות של מה שאתה עושה.

יהודה רון: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות.

יהודה רון: העמדה של משרד הבריאות שסך הכל הפעילות הרפואית של בית החולים אין בה שום הכנסות עסקיות ולכן היא צריכה להיות משוחררת מתשלום.

יהודה רון: ואם מחלקה פנימית היא שלילית אז יש מחלקה אחרת שמאזנת אותה.

יהודה רון: ובסך הכול בתי החולים גם לפי מחיר האשפוז היום לא מסוגלים להחזיר את ההשקעה, ואין להם גם בתחשיב הזה פחת.

יהודה רון: זו עמדת משרד הבריאות.

יהודה רון: אני לא מדבר תאגוד.

יהודה רון: כרגע אנחנו מדברים על עמדת משרד הבריאות.

יהודה רון: עמדת משרד הבריאות אומרת שהחלק הפונקציונאלי, הרפואי, לא החנויות והחלק העסקי, צריך להיות פטור מתשלום עבור ערך קרקע.

יהודה רון: זו עמדה של משרד הבריאות נכון לרגע זה עדיין לא התקבלה ולכן כרגע, יהיה ערך לקרקע כזה או אחר, איך בדיוק זה יהיה.

יהודה רון: אני אנסה להסביר לפחות קטע אחד ממה שגיל אמר.

יהודה רון: הערה שנייה, השלב הראשון בא בעצם לעשות מיון, לראות בכלל מי הגופים שמסוגלים להרים את הסיפור הזה.

יהודה רון: רבותיי, אני חוזר ואומר, לא בעיה להקים בית חולים, זה לא חוכמה.

יהודה רון: החוכמה היא להפעיל אותו.

יהודה רון: הפעלה היא הבעיה המרכזית.

יהודה רון: לצערי עד היום אין בית חולים, אפילו הדסה שיש בו שר"פ לא הצליח להרים.

יהודה רון: ודאי כשיש שר"פ זה מאזן את היכולת שלך להחזיק בית חולים.

יהודה רון: אז הדבר הראשון שצריך לעשות זה לבחון בין השאר, את ההתאמה הפיננסית של אותו גורם שמעוניין להשתתף בשלב הבא.

יהודה רון: אנחנו לא נכנסים כרגע לכמויות, ובודקים סעיף סעיף.

יהודה רון: אלא בשלב הראשון באמת בוחנים את הגורמים שהם באמת מסוגלים להקים ולהפעיל בית חולים.

יהודה רון: זו הנקודה החשובה.

יהודה רון: ובודקים לכן את האיתנות הפיננסית וגם ניסיון.

יהודה רון: זה השלב הראשון.

יהודה רון: השלב השני אחרי שמצאת שגוף א' או ב' מסוגלים גם להקים וגם להפעיל אז נכנסים לכל המרכיבים שהם מרכיבי עלות, בדיוק, האם משלמים על קרקע, לא משלמים על קרקע.

סופה לנדבר: אתה יודע את החלק השני של החקיקה שלי?

סופה לנדבר: שאם במכרז מסיבה זו אחרת אין זכיין אז מדינת ישראל חייבת להקים את בית החולים.

סופה לנדבר: בזמן שאני לא מקבלת דברים ברורים או אני לא מסוגלת להבין אותם אז אני מבינה את זה כמשיכה.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה פשע של מדינת ישראל כלפי תושבי העיר אשדוד.

סופה לנדבר: אני עכשיו לא בבחירות.

סופה לנדבר: אבל זה אותי מרגיז כבן אדם.

סופה לנדבר: אתם הייתם בבתי חולים במדינת ישראל?

סופה לנדבר: אני לא יודעת איך בן אדם יכול להיות מאושפז שם.

סופה לנדבר: אני הייתי לפני חודש וחצי בבית חולים שהרמה של הרופאים רמה גבוהה ביותר אבל ילד שכב שם אחרי ניתוח בחדר, שאני לא אומרת שזה בושה, זה היה בתל השומר.

סופה לנדבר: הכול מגעיל.

סופה לנדבר: אותו דבר בהדסה.

סופה לנדבר: חוץ מאיכילוב האשפוז של בני אדם פשוט תת רמה.

סופה לנדבר: אתם יודעים שיש המון אזרחי מדינות אחרות שרוצים לבוא ולקבל כאן טיפול, אבל כאשר הם רואים איזה אשפוז, הם אומרים סליחה.

סופה לנדבר: יש בשוויץ רופאים לא פחות טובים ממדינת ישראל, יש בגרמניה רופאים טובים.

סופה לנדבר: בן אדם לא רק צריך ידיים ומוח של הרופא.

סופה לנדבר: הוא גם צריך את התנאים.

סופה לנדבר: ואז אתם צריכים לקחת את זה כאתגר.

סופה לנדבר: מדינת ישראל צריכה לבנות סוף סוף בית חולים שתהיה לו רמה ששווה לרמה של מדינות אחרות.

סופה לנדבר: ואתם במשרד הבריאות שבאיזשהו שלב זה יתפוצץ.

יהודה רון: הדרישה בפרוגרמה יהיה דרישה לבית חולים שעובד בסטנדרטים של שנות האלפיים.

יהודה רון: זה גם מעלה את השטח הכולל של בית החולים.

יהודה רון: הכנסנו את הפרוגרמות המעודכנות.

יהודה רון: רק עוד הערה אחת.

יהודה רון: אנחנו בעקבות מלחמת לבנון השנייה יש סטנדרטים חדשים.

יהודה רון: יש פונקציות שחייבות להיות ממוגנות.

יהודה רון: זה מיון, זה חדרי ניתוח וכו' אבל יש דרישה של פיקוד העורף שחלק מהמחלקות תיבננה תת קרקעית.

יהודה רון: ש-50% יהיה מתחת לאדמה.

יהודה רון: החניון יכול להיות דו תכליתי.

יהודה רון: זה מה שעושים היום ברמב"ם.

יהודה רון: בונים את החניון ומכינים שם מערכות של גזים, מיזוג אוויר וסינון, בתוך החניון, שבשעת הצורך מסוגלים לפרוש שמה מיטות וזה יכול לתת תשובה.

יהודה רון: בלי זה בית החולים לא יקבל אישור של פיקוד העורף.

צבי צילקר: חדר המיון עומד בכללים החמורים ביותר.

יעל טויסטר: רק אם יהיה צורך יאריכו אותו לשלושה חודשים.

יעל טויסטר: לעשות את השלב הראשון קצת יותר קצר מלכתחילה.

יהודה רון: השלב הראשון תלוי במציעים.

יהודה רון: יכול להיות יותר קצר.

גיל שבתאי: אלה דברים שבאמת לא סיימנו אותם.

גיל שבתאי: אלה בדיוק השיקולים שלנו.

צבי צילקר: מה שיעל אומרת תפרסמו ל-60 יום.

צבי צילקר: אם ניגשו שניים והם לא רציניים תאריכו את זה 30 יום.

צבי צילקר: אבל אם ניגשו שבעה מציעים רציניים אין טעם להאריך את זה.

גיל שבתאי: זו החלטת מיקרו של ועדת המכרזים.

גיל שבתאי: אנחנו שומעים.

סופה לנדבר: רבותיי, אנחנו מסיימים את הישיבה.

סופה לנדבר: אני לא יכולה להגיד שאני מאוד מרוצה.

סופה לנדבר: אנחנו מבקשים מכם לקצר את השלב הראשון.

סופה לנדבר: הוא שלב יותר מדי ארוך.

סופה לנדבר: אנחנו מתכוונים לעשות ישיבה מיד אחרי שאתם מפרסמים.

סופה לנדבר: הכנסת בפגרה אבל יש אנשים שאכפת להם מהעיר אשדוד ובמקרה מבית חולים הזה.