ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 229, 2008-07-28 11:30

מיכאל נודלמן: אני פותח את הישיבה.

מיכאל נודלמן: בסדר היום, גיבוש מדיניות העדפה ותוכנית ייחודית לקליטת עולים משבט בני מנשה.

מיכאל נודלמן: אנחנו ביקרנו בקרית ארבע, ישוב בראשות ראש המועצה צבי קצובר שיושב פה.

מיכאל נודלמן: ראינו בעיות, יש הרבה בעיות והחלטנו לקיים ישיבה כדי לגבש מחשבות איך לנהל עסק שיש בעיר.

מיכאל נודלמן: אין דירות, אין משאבים כדי לבנות דירות, אין אישור לבניית דירות, אבל האנשים מגיעים.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

צבי קצובר: תודה רבה.

צבי קצובר: אני מודה קודם כל לחבר הכנסת פרופ' נודלמן על הזימון שקיבלנו פה לוועדה.

צבי קצובר: הוא לקח את הנושא ברצינות רבה.

צבי קצובר: גם הגיע עם הוועדה לקריית ארבע, הבטיח שיהיה לזה המשך ובאמת יש לזה המשך.

צבי קצובר: מספר מילים על בני מנשה בקרית ארבע.

צבי קצובר: יש לנו בערך כ-130 משפחות בני מנשה בקריית ארבע, מונים כ-500 נפש.

צבי קצובר: ברובה הגדול אוכלוסייה טובה.

צבי קצובר: זה הריכוז בין הגבוהים בארץ אם לא הגבוה ביותר.

צבי קצובר: הם הגיעו אלינו גם מכרמיאל.

שלמה מולה: כמה תושבים יש בקריית ארבע?

צבי קצובר: היום אני מעריך 7500 נפש.

צבי קצובר: ככה, אוכלוסייה טובה, אוכלוסייה חרוצה, אבל יש לה כמו שאמר היושב ראש יש לה מספר בעיות שהייתי רוצה את העזרה של הוועדה לקדם אותן.

צבי קצובר: אחת הבעיות, יש תופעה של שכרות.

צבי קצובר: 5% מהעולים מגיעים בהודו והם במצב של שכרות ורואים אותם לא פעם ולא פעמיים מתגוללים ברחובות וזה יוצר סטיגמה מאוד לא חיובית לעליה הזאת.

צבי קצובר: דבר נוסף הם חרוצים.

צבי קצובר: הם כולם הולכים לעבוד.

צבי קצובר: הם לא מספיקים ללמוד באולפנים, אם אנחנו פותחים אולפן בוקר אף אחד לא נרשם, אבל אם אנחנו נפתח אולפן ערב הם כולם עומדים בתור.

שלמה מולה: אתה יכול להגיד כמה זמן הוא בארץ הוותיק ביותר והחדש ביותר.

צבי קצובר: הוותיק ביותר הוא מינוס פלוס 15 שנה, והחדש זה מספר חודשים.

צבי קצובר: כל הזמן יש זליגה של עלייה.

אורי אריאל: בחצי השנה האחרונה אין, לפי נתוני משרד הפנים.

צבי קצובר: אבל הם מגיעים על אשרת עולים חדשים, עוברים פה את הליך הגיור בצורה כזאת או אחרת והם מגיעים לפה.

צבי קצובר: אני בסך הכול אומר שיש להם רצון טוב, הם חרוצים, גם האישה וגם הבעל כולם עובדים, כולם משתדלים, כולם רוצים לתרום.

צבי קצובר: יש כאלה שגרים 10 שנים בארץ, הם לא יודעים את השפה בגלל שכל היום הם עובדים, אין להם זמן ללמוד.

צבי קצובר: יש לנו בעיה עם דיור, יש לנו בעיה עם תעסוקה, יש לנו בעיה עם ההשתלבות שלהם.

צבי קצובר: והייתי רוצה בקצרה להגיד חבר'ה בואו נחיל עליהם את החוק ואת היוזמה שהפעלנו על האתיופים.

צבי קצובר: מה שנותנים לאתיופים בואו ניתן לעולים החדשים.

צבי קצובר: יש עכשיו מכרז של עמידר לרכוש דירות בקריית ארבע, הם רואים את המחירים, עם המשכנתא שהם מקבלים הם לא יכולים לרכוש את הדירה הזאת.

צבי קצובר: אז הם גרים שתיים, שלוש משפחות בדירה, רבותיי.

צבי קצובר: יש לי כאלה 30 משפחות שהם גרים שתיים, שלוש בדירה.

צבי קצובר: אתם יודעים שממשלת ישראל מפעילה הקפאת בנייה טוטלית בקריית ארבע ואין אפשרות לרכוש ואין אפשרות לבנות ואין אפשרות להתקדם.

צבי קצובר: לכן הייתי מבקש מהוועדה שאת החלת החוק הזאת של האתיופים יחילו עליהם ואז נוכל לפתור הרבה בעיות.

צבי קצובר: על כל דירה שבקריית ארבע שיוצאת למכרז של עמידר בין 20 ל-30 נרשמים על הדירה הזאת.

צבי קצובר: וביניהם 70% בני מנשה שהם רוצים לרכוש את הדירה הזאת.

צבי קצובר: לאחרונה יצאה לשוק דירה גרועה, הרוסה, מחיר מינימום 160 אלף שקל, בכמה היא נמכרה?

צבי קצובר: ב-260 אלף שקל, ומי קנה אותה?

צבי קצובר: בן מנשה.

צבי קצובר: הוא צריך להשקיע בה עוד מאה אלף שקל כדי לשפץ אותה.

צבי קצובר: אין להם איפה לגור.

שלמה מולה: כמה אתה מצפה שיגיעו לקריית ארבע?

צבי קצובר: הם לא יכולים להגיע יותר.

צבי קצובר: אין להם מקום.

צבי קצובר: אבל אלה שנמצאים בואו נטפל בהם.

אורי אריאל: גם אין עלייה וגם אין מקום.

צבי קצובר: וגם אין בנייה.

צבי קצובר: אין עלייה ואין בנייה ואין פתרונות.

מיכאל נודלמן: מה שמוזר בעיניי שהם לא לומדים את השפה.

מיכאל נודלמן: כל אחד שבא לישראל בחצי שנה הראשונה הוא צריך ללמוד את השפה.

מיכאל נודלמן: בעדה האתיופית הם לומדים את השפה בתוך שנתיים.

מיכאל נודלמן: אם לא מספיק הם צריכים ללכת למרכזי קליטה.

מיכאל נודלמן: ככה אנחנו עושים עוול לאנשים.

מיכאל נודלמן: אולי הם לא יכולים ללמוד בחצי שנה את השפה.

מיכאל נודלמן: בלי שפה זה לא אזרח.

צבי קצובר: המדינה נותנת להם את האפשרות ללמוד במרכז קליטה אבל בגלל שהם רעבים ללחם הם הולכים לעבוד.

מיכאל נודלמן: הם לא מקבלים מה שמקבלים על העולים החדשים במשך חצי שנה?

צבי קצובר: הם הולכים לעבוד.

מיכאל נודלמן: אם הם הולכים לעבוד ולא רוצים ללמוד את השפה, למה אני צריך להתעסק עם זה?

שלמה מולה: למה הם חייבים להיות בקריית ארבע?

שלמה מולה: למה הם לא יכולים להיות במקומות אחרים?

צבי קצובר: הם בוחרים להגיע לקריית ארבע.

צבי קצובר: עוצרים אותם מלהגיע לקריית ארבע כי אין לנו איפה לקלוט אותם.

צבי קצובר: הם באים בלילות עם משאית, נכנסים לדירה.

שלמה מולה: כי אתה אומר שבקריית ארבע יש הקפאת בנייה.

שלמה מולה: אם יש הקפאת בנייה למה הם הולכים לקריית ארבע?

מיכאל נודלמן: בסדר שהם מגיעים לקריית ארבע אבל לא בסדר שהם לא לומדים את השפה.

מיכאל נודלמן: כל עולה חדש שמגיע ארצה צריך ללמוד את השפה.

מיכאל נודלמן: חצי שנה מוקדשת לזה.

מיכאל נודלמן: הוא מקבל כסף לחיות, הוא מקבל כסף על שכר דירה.

אליהו בירנבויים: אליהו בירנבויים, רב אגודת "שערי ישראל" שעוסקת בעלייתם וקליטתם של בני מנשה בארץ גם.

אליהו בירנבויים: אני מבקש להתייחס בעיקר לנושא של השפה אבל השפה הייתי אומר כמשל לצורך העניין כדי להבין את הקושי שהזכיר ראש המועצה.

מיכאל נודלמן: לא הסוכנות הביאה אותם למדינת ישראל?

אליהו בירנבויים: זו בדיוק הנקודה שאני מבקש להבהיר.

אליהו בירנבויים: צריך לחלק את עליית בני מנשה לשלב א' ושלב ב'.

אליהו בירנבויים: היו שנים שבני מנשה לא הגיעו לארץ כעולים חדשים ובאותם שנים שלא הגיעו כעולים חדשים, והסוכנות ומשרד הקליטה לא טיפלו בהם לצערנו הם לא יכלו ללמוד את השפה בגלל שכמעט מרגע שהם נחתו בארץ הם היו צריכים להתפרנס.

אליהו בירנבויים: בשנתיים, שלוש האחרונות של בני מנשה הגיעו כעולים חדשים בתאום עם הסוכנות היהודית ועם משרד הקליטה וגם חנוך צמיר יכול לתת סקירה לגבי אותם הדברים שהם קיבלו.

אליהו בירנבויים: חלקם היו גם במרכזי קליטה ולמדו את השפה.

אליהו בירנבויים: ולכן מה שראש המועצה הזכיר מתייחס לעליות הוותיקות שגוררות בעיה של לימוד שפה.

אליהו בירנבויים: החדשים לומדים שפה ואנחנו מקווים שלהבא המסגרת הזאת של לימוד שפה ואחר כך תעסוקה יוכל להימשך.

מיכאל נודלמן: אבל כאשר הבאתם אותם אתם לא חשבתם שהם צריכים ללמוד את השפה.

חנוך צמיר: כבוד היושב ראש, הם לומדים.

חנוך צמיר: כל מי שהגיע בשנים האחרונות.

חנוך צמיר: אלה שעלו ראשונים ודאי שהם צריכים את השפה.

חנוך צמיר: אבל הם מזמן כבר לא באחריות ובטיפול משרד הקליטה.

מיכאל נודלמן: זה אני מבין אבל אני שואל אותו כאשר הם הביאו את הוותיקים.

אליהו בירנבויים: אנחנו לא טיפלנו בוותיקים.

אליהו בירנבויים: בחמשת השנים האחרונות שאנחנו מטפלים בעליית בני מנשה, לימוד השפה העברית מתחיל בהודו.

אליהו בירנבויים: יש מרכזי לימוד, גם יהדות וגם שפה עברית וגם שירי ארץ ישראל בהודו, והעולים שמגיעים בשלוש שנים האחרונות מגיעים עם שפה בסיסית.

אליהו בירנבויים: גם הילדים וגם המבוגרים.

אליהו בירנבויים: המגמה היא שבארץ הם ימשיכו.

מיכאל נודלמן: אבל אני שומע שהם לא יודעים את השפה העברית.

מיכאל נודלמן: החדשים לא יודעים שום דבר.

צבי קצובר: הם ברחו מפרדס חנה- כרכור, הם ברחו מכרמיאל , הגיעו לקריית ארבע, עזבו את האולפנים באמצע.

צבי קצובר: עשרות.

צבי קצובר: רק אני רוצה לציין שהם רוצים ללמוד.

צבי קצובר: ביום הם לא יכולים ללמוד בגלל שהם עובדים.

אורי אריאל: למה לא תפתח אולפן אחר הצהריים או בערב?

צבי קצובר: זה מה שאנחנו מבקשים שיפתחו אולפן ערב.

צבי קצובר: אבל זה צריך מישהו להחליט.

חנוך צמיר: אפשר אולי להתייחס, לתת רקע.

חנוך צמיר: כפי שאמר הרב בירנבויים עליית בני המנשה מתחלקת לשניים, לוותיקים ולעלייה החדשה שהגיעה בשנתיים שלוש אחרונות ויש שוני מהותי בקליטה של שני הסוגים האלה.

חנוך צמיר: בלי לחזור הרבה על דבריו של הרב בירנבויים האנשים שהגיעו לפני 10 שנים ו-15 שנה הגיעו בצורה יזמית שלהם.

חנוך צמיר: לא ברור לי אפילו בדיוק איך.

חנוך צמיר: גם העמותה לא עסקה בזה אז.

חנוך צמיר: וכל אחד פילס את דרכו הקשה אמנם במדינת ישראל אבל לא תחת אחריות משרד הקליטה, אלא כשהוא התגייר, אם הוא התגייר בכוחות עצמו, ואז הוא קיבל את הסיוע ככל עולה חדש אחר רגיל.

מיכאל נודלמן: הם גם צריכים להתגייר כמו הפלשמורה?

חנוך צמיר: אני לא יודע כמו מה, אבל הרב בירנבויים יוכל להסביר את זה הרבה יותר טוב ממני.

חנוך צמיר: בואו נדבר על ההגעות של השנתיים, שלוש אחרונות שמאחוריהן כן עמדה העמותה וממשלת ישראל קבעה כלל שכל מי שמגיע על פי תיאום והסדר, וזה מה שקרה עם כל העליות האחרונות, להוציא אולי את ההגעה האחרונה שגם היא בסוף נכנסה למסלול של תיאום והסדר, יהיה זכאי לטיפול משרד הקליטה בדיוק כמו כל עולה חדש אחר וזה מה שמתבצע בפועל.

חנוך צמיר: במילים אחרות, הם מקבלים סל קליטה, והם מקבלים זכאות לאולפן, והם מקבלים אם זה באמצעות משרד החינוך מה שמקבלים ילדי עולים, וכך הלאה וכך הלאה.

חנוך צמיר: ולכן אני בעצם לא מבין על מה הדיון האמיתי.

חנוך צמיר: כפי שאני הבנתי יש כרגע בקריית ארבע כ-15 משפחות מהעלייה החדשה שעל פי החלטתם הם שלא באמצעות עידוד לא של משרד הקליטה ולא של העמותה החליטו להגיע לקריית ארבע, בלי שהם בדקו אם יש שם באמת את הנתונים שמאפשרים להם להיקלט במקום.

חנוך צמיר: חבריהם שהגיעו באותן קבוצות והחליטו למשל להיות בכרמיאל ולמשל להיות במעלות, על פי מיטב שיפוטי ומיטב הדיווחים שאני מקבל, מאוד שבעי רצון שם.

חנוך צמיר: חלקם היה במרכז הקליטה בכרמיאל, חלקם היה במרכז הקליטה שהעמותה ארגנה בפרדס חנה.

חנוך צמיר: ולמעשה אלה שהגיעו לקריית ארבע לא הגיעו בהכוונה של אף אחד, ובאיזשהו מקום לקחו את האחריות על עצמם כי אני מניח שהם ידעו ואם הם לא ידעו אז חבל שלא אמרו להם, שאין דיור ציבורי פנוי בקריית ארבע.

חנוך צמיר: כל אלה שנקלטו בכרמיאל וכל אלה שנקלטו במעלות נקלטו באמצעות דירות בשכירות בשוק החופשי.

חנוך צמיר: ההנחה היא שאחרי תקופת האולפן, והם כבר נמצאים אחרי האולפן, אנשים יצאו לעבוד והם יוכלו לממן את שכר הדירה כמו כל עולה חדש אחר.

מיכאל נודלמן: הבנתי ככה.

מיכאל נודלמן: כמו שאתה סיפרת כל עולה חדש לפי החוקים שיש במדינה יכול לא לחיות איפה שאתם קובעים והוא לוקח את הגורל שלו בידיים שלו.

מיכאל נודלמן: אם הוא גר עכשיו שם.

חנוך צמיר: בסיוע של העמותה.

חנוך צמיר: המשרד גם מטפל בהם.

מיכאל נודלמן: 15 המשפחות שיש שם הם היו צריכים להיות בפיקוח שלכם.

חנוך צמיר: הם מתוך אותן קבוצות.

חנוך צמיר: הם קמו על דעת עצמם ועשו החלטה.

מיכאל נודלמן: ואתם עכשיו לא אחראים עליהם?

חנוך צמיר: לא.

חנוך צמיר: לא שלא אחראים.

מיכאל נודלמן: אתם יכולים להגיד להם שיש דירות במעלות או באיזה מקום.

חנוך צמיר: אנחנו לא אומרים שום דבר.

חנוך צמיר: שוק הדירות בשכירות הוא לא שוק של משרד הקליטה.

חנוך צמיר: עד כמה שאני יודע בקריית ארבע הוא כמעט ולא קיים.

חנוך צמיר: אם היו דירות בשכירות בקריית ארבע אני מניח שהם היו מוצאים את מקומם שם.

חנוך צמיר: מאחר והשוק כנראה סגור ולא קיים אז יש בעיה שהיא מקומית לקריית ארבע ואם אותה משפחה תמצא דירה בירושלים למשל תקבל טיפול כמו כל משפחת עולים אחרת.

מיכאל נודלמן: אתם מוכנים לתת להם כסף לשכר דירה אבל אין דירות.

חנוך צמיר: אנחנו נותנים להם מה שנותנים לכולם, סל קליטה.

חנוך צמיר: אני מניח שאלה מקריית ארבע כבר קיבלו את סל הקליטה.

חנוך צמיר: ההנחה אומרת שהם יצאו לעבוד.

חנוך צמיר: אם הם לא יצאו לעבוד יצאו להכשרה מקצועית כזאת או אחרת.

זאב אלקין: שתי הערות אדוני היושב ראש.

זאב אלקין: הדיון הזה נולד בעקבות הסיור שקיימנו כוועדה בקריית ארבע.

זאב אלקין: יש כאן שתי רמות להמשך הדיון ולטיפול בסוגיה.

זאב אלקין: יש סוגיה פרטנית של הקבוצה שיושבת בקריית ארבע.

זאב אלקין: אומר חנוך בצדק הם בחרו ללכת לשם וברגע שמדובר לא בבודדים, הרי זו לא משפחה אחת או שתיים.

חנוך צמיר: 14 יחידות משפחתיות.

חנוך צמיר: אני מדבר על החדשים.

זאב אלקין: 14 משפחות.

זאב אלקין: אז דברים מסוג של אולפן זה משרד הקליטה כן יכול לעשות.

מיכאל נודלמן: אבל לבנות דירות משרד הקליטה לא יכול.

חנוך צמיר: בשיתוף עם משרד החינוך אם יש בעיות של עברית נטפל בזה נקודתית.

חנוך צמיר: ברמה של הקונספט אתה צודק.

חנוך צמיר: הם זכאים לעברית, החדשים.

חנוך צמיר: צריכים למצוא את הדרך לתת להם.

זאב אלקין: וזה ששרת החינוך היום פועלת לצמצום מספר האולפנים אם לא לסגירתם אז זאת לא הסיבה שלא יהיה אולפן לעברית בקריית ארבע.

זאב אלקין: בזה באופן נקודתי צריך לטפל ואם משרד החינוך מתרשל כאן...

חנוך צמיר: למרות שאני חושב שאלה שהגיעו לקריית ארבע נהנו כבר מהאולפן בכרמיאל.

חנוך צמיר: אני צודק?

זאב אלקין: מה זה נהנו?

זאב אלקין: צריכים לבדוק.

זאב אלקין: אם הם לא סיימו את הזכאות אז מגיע להם.

זאב אלקין: ופעם היו גם אולפני המשך.

זאב אלקין: אני יודע ששרת החינוך החליטה שאין לזה מקום עכשיו בסדר עדיפויות של המשרד אבל גם דבר כזה פעם הופעל על ידי משרד החינוך.

זאב אלקין: זאת רמה אחת.

זאב אלקין: אבל אני זוכר אדוני היושב ראש שאנחנו ביקשנו לקיים את הדיון הנפרד הזה גם ברמה אחרת לחלוטין.

זאב אלקין: יש את הסוגיה של הקבוצות מהסוג של בני מנשה.

זאב אלקין: איזה סוג זכויות עולה הם מקבלים?

זאב אלקין: הם מקבלים זכויות עולה רגילות כמו כל העולים האחרים או שצריכים לראות בהם קבוצה מיוחדת כמו הסוג של העולים מאתיופיה והם זכאים לכל העזרה המוגדלת.

זאב אלקין: כי סך הכול גם הם מגיעים עם פער מאוד גדול, גם מנטלי, גם חברתי, גם כלכלי, ועד כמה שאני מבין נכון לעכשיו מבחינת משרד הקליטה הם כמו עולה לכל דבר והסוגיה הגדולה שאני מציע שתיפתח סביב השולחן הזה, האם זה נכון?

זאב אלקין: האם העולים האלה לא נכנסים לקטגוריות דומות וחבר כנסת מולה יוכל להבין את זה שקטגוריות שהמדינה החליטה לתת להם טיפול ממוקד ומיוחד, וטוב שכך.

זאב אלקין: כן?

זאב אלקין: אנחנו גם לא מדברים על מספרים גדולים.

זאב אלקין: אלה לא דברים שימוטטו את תקציב המדינה לפי קצב העלייה שיש עכשיו של בני מנשה שאגב מי שיושב על השאלטר זו אותה מדינת ישראל כי הרי היא לא מעלה אותם לפני השלמה של הליכים כאלה או אחרים.

זאב אלקין: וכאן אני חושב שראוי שמשרד הקליטה ייתן על זה את הדעת, ישאל את עצמו האם אין כאן אותן נסיבות שהצדיקו בזמנו החלטות מיוחדות על העזרה שמקבלים העולים מאתיופיה.

זאב אלקין: זה אגב לא רק בני מנשה.

זאב אלקין: יש עוד כמה קבוצות ייחודיות כאלה שעולות ארצה במסגרת הזאת או במסגרת אחרת.

זאב אלקין: זה נושא שהוא בהחלט נושא מעבר לממדים של קריית ארבע ספציפית והוא ראוי לדיון בשולחן הזה.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: קודם כל תודה רבה.

שלמה מולה: צריך לחלק את הדיון לשני חלקים.

שלמה מולה: על זה שמעודדים את בני מנשה להתיישב בקריית ארבע, אמנם חבר הכנסת אורי אריאל לא יסכים איתי, אני חושב שזה לא נכון לעודד אותם להגיע לקריית ארבע.

שלמה מולה: צריך לאפשר להם להיקלט בתוך הקו הירוק.

שלמה מולה: לא מעבר לקו הירוק.

שלמה מולה: אני חושב שזה לא נכון.

שלמה מולה: אם אנחנו עסקינן בנושא עולי אתיופיה דרך אגב חבר הכנסת אלקין, אין אף אתיופי אחד שגר מעבר לקו הירוק.

שלמה מולה: לא בקליטה ראשונית.

שלמה מולה: כולם נקלטים במרכזי הקליטה ואם אחרי מרכזי הקליטה אדם בוחר ללכת לגור מעבר לקו הירוק אז זו זכותו.

שלמה מולה: אני לא רואה שיש מיוצאי אתיופיה אחד שמקבל משכנתא מועדפת ומקבל דירה מעבר לקו הירוק.

שלמה מולה: אני לא מכיר אחד כזה.

שלמה מולה: ברמה העקרונית אין לי התנגדות לכל אוכלוסייה מסוג זה שבאמת המדינה תיתן להם יותר סיוע שיוכלו לקבל גם משכנתאות מועדפות, גם חינוך וכן הלאה.

שלמה מולה: אבל אני לא אתמוך שהמדיניות הזאת תהיה מעבר לקו הירוק.

שלמה מולה: כמו שהמדינה הקפיאה את הבנייה בקריית ארבע ובצדק, מדינה שמנהלת משא ומתן לשלום לא יכולה גם לבנות בנייה.

שלמה מולה: אי אפשר לדרוש מהמדינה כרגע להפשיר קרקעות לבנייה וכן הלאה.

שלמה מולה: לא נעבוד על עצמנו.

שלמה מולה: אנחנו צריכים להיות מאוד הגונים, ומי שרוצה לקבל עזרה, משכנתא, סיוע כזה או אחר, צריך כן לעודד אותו לקבל את זה בתוך מדינת ישראל, לא מעבר לקו הירוק.

שלמה מולה: אני מתנגד למדיניות של משרד הפנים שעושה מכסות של העלייה גם בבני מנשה.

שלמה מולה: אם יש שם אנשים שראויים, יכולים, רוצים לבוא לכאן הם צריכים לבוא, אם עברו גיור צריך לאפשר להם להגיע לכאן.

שלמה מולה: אני דווקא בעניין הזה אדוני היושב ראש אני רוצה שיהיה דיון כאן.

שלמה מולה: אבל הנושא של ההתיישבות בקריית ארבע בעיניי נראית מאוד בעייתית.

שלמה מולה: זה לא אומר כשיש קבוצה מאורגנת של אנשים שאפשר לתת להם אולפן גם בקריית ארבע צריך לחפש את הפתרון הנקודתי אבל שלא פורץ גבולות ולא פוגע במדיניות של הממשלה.

זאב אלקין: אין החלטה של הממשלה על הקפאת לימוד עברית מעבר לקו הירוק.

זאב אלקין: אני עוד לא שמעתי על דבר כזה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש הישיבה הזאת היא ישיבת המשך לישיבה שקיימנו בקריית ארבע ובאמת נשים את הדברים שעלו שם כבעיות בהמשך לחבר הכנסת אלקין מה שהוא אמר.

אברהם מיכאלי: שמה התרשמנו שיש כמה סוגי בעיות.

אברהם מיכאלי: ראשית במערכת החינוך.

אברהם מיכאלי: הסתובבנו בבית ספר שבעצם המנהלת הציגה לנו את המצב לגבי קליטת ילדים יוצאי בני מנשה.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מולה מעלייה לעליייה לומדים את הלקחים ולא לומדים לצערנו על העלייה של בני מנשה.

אברהם מיכאלי: אנחנו נותנים מרשמים אחידים לכול העליות.

אברהם מיכאלי: מנסים לפתור את זה באותה צורה ומסתבר שהדוגמה הזאת האחרונה היא בוודאי לא מתאימה לקליטה רגילה של עולים שעלו לארץ.

אברהם מיכאלי: אפילו לא מתאימה לקליטת יהודי אתיופיה.

אברהם מיכאלי: והמנהלת שם הציגה את השוני בין קבוצות בבית הספר.

אברהם מיכאלי: פיתחנו כול מיני פתרונות חיוביים לטפל בעליות שונות.

אברהם מיכאלי: אפילו בעליית יהודי אתיופיה אנחנו דנים פה הרבה בוועדה ואף פעם לא הבאנו לדיון, לפחות בקדנציה שאני נמצא בה, לא הבאנו את קליטת יהודי בני מנשה.

אברהם מיכאלי: ואז התחושה שנוצר אצלי היתה כזאת שבעצם חייבים לבחון את הסוגיה של הקליטה שלהם בכלל.

אברהם מיכאלי: עכשיו מה שאמרת חנוך לגבי הזכאות התחושה שלי שקביעת הזכאות שלהם לא נקבעה בדרך הנכונה.

אברהם מיכאלי: זו אוכלוסייה ייחודית, אוכלוסייה שיש לה צרכים מיוחדים.

אברהם מיכאלי: היום איפה אנחנו רואים את הבעיות בדרכי קליטה לא נכונות, לפי הדיווחים שקיבלנו בקריית ארבע, מה מצב אותם יהודים מבוגרים וילדים שהם חלק ברחובות וחלק מתעסקים בגמילה מאלכוהול.

אברהם מיכאלי: זה מראה על משהו לא בסדר בדרכי הקליטה.

אברהם מיכאלי: עכשיו אם אנחנו את זה לא נבין כוועדה שיש צורך בתוכנית ייחודית של קליטת יהודי בני מנשה ומה שהרב בירנבויים אמר בדרכי בחינה של העלאה שלהם אני כרגע לא נכנס, זה גם נושא שצריך להידון.

אברהם מיכאלי: אבל התחושה שנוצרה אצלי שם שלא מטפלים נכון, לאו דווקא באלה שנמצאים בקריית ארבע אלא גם במקומות אחרים.

אברהם מיכאלי: ולא ביקרנו עדיין בכרמיאל.

אברהם מיכאלי: הבעיה זו לא בקריית ארבע.

אברהם מיכאלי: איך שמחבקים אותם בקריית ארבע ואיך שמקבלים אותם בצורה חמה שהתרשמתי שם אני לא חושב שבמקומות אחרים קולטים אותם כל כך טוב.

צמיר חנוך: אני חושב שאתה טועה.

זאב אלקין: עובדה שהם עברו לשם.

חנוך צמיר: זו לא עובדה בכלל.

חנוך צמיר: זה קשרי משפחה.

אברהם מיכאלי: זה מראה על החום במקום ורבותיי, התחושה שלי שהקיפוח הזה נעשה כלפיהם כחלק מהשיקולים בגלל שזה קריית ארבע.

אברהם מיכאלי: ואמרתי את זה לראש המועצה.

אברהם מיכאלי: הממשלה או הגורמים שמטפלים בכול אלה שנמצאים שם צריכים להתייחס אליהם כאל מחוץ לתחום?

אברהם מיכאלי: אנחנו כוועדה בוודאי לא ניתן לזה יד.

אברהם מיכאלי: אלה שנמצאים כרגע ונתקלנו בבעיה שלהם בהם נטפל.

אברהם מיכאלי: אני חושב שצריך לדון במכלול של קליטת יהודי בני מנשה בכל המקומות האחרים.

אברהם מיכאלי: ואם אנחנו נופתע לטובה כמו שאתה אומר, בכרמיאל או במקומות אחרים הם כן נקלטו טוב, שם הכול מוצלח, נבוא נגיד לראש המועצה אדוני, תתקן אצלך כמה דברים.

אברהם מיכאלי: אבל את מזה לא התרשמתי ולכן בוועדה אנחנו מקיימים את ישיבת ההמשך הזאת.

אברהם מיכאלי: יש בעיה של חינוך ילדים ונוער, ואדוני היושב ראש אתה ביקשת כמה פעמים, רוצה לראות את הילדים האלה שמסתובבים ברחובות, וגם תיארו לנו מצב של הורים שנמצאים שם כבר 10 או 15 שנים בארץ, יש בעיה.

אברהם מיכאלי: הם אנשים חרוצים, הם אנשים עובדים.

אברהם מיכאלי: יוצאים לעבודה ולא מתביישים לעבוד בשום עבודה.

אברהם מיכאלי: אבל יש בעיות משפחתיות בתוך הבתים האלה.

אברהם מיכאלי: משהו לא בסדר קליטה.

אברהם מיכאלי: הם לא הגיעו ככה מהודו.

אברהם מיכאלי: הם בארץ פיתחו בארץ את התכונות האלה וצריך לבדוק איפה טעינו.

אורי אריאל: אני מצטער שחבר הכנסת מולה העביר את זה לפסים פוליטיים.

אורי אריאל: כל כך מיותר.

אורי אריאל: הבעיה היא בעיה אנושית, צריך לטפל בה ולא להפוך את זה לבעיות פוליטיות, פה להתנגח.

אורי אריאל: אני לא אתייחס לזה.

אורי אריאל: למיטב היכרותי ואני מכיר קצת בני המנשה בקריית ארבע נקלטים היטב כמו בכל הארץ בסך הכול ויש גם בעיות.

אורי אריאל: מי שחושב לקחת את בני מנשה ולדמות אותם לעולי אתיופיה אני חושב שזו טעות.

אורי אריאל: זה לא הכול אותו דבר.

אורי אריאל: נכון הוא שלא צריך לקחת את שתי הקצוות אבל בין הקצוות יש כמה מדרגות באמצע.

אורי אריאל: אני מכיר את העולים בארץ.

אורי אריאל: יצא לי גם להכיר את העולים בפוטנציה.

אורי אריאל: דוגמאות, בני מנשה, אני לא מכיר את כולם לא בכול המקומות אבל הייתי איתם גם שם.

אורי אריאל: אני מציע ליושב ראש לשקול אפשרות לבוא בדברים עם משרד הקליטה שיהיו הטבות מסוימות.

אורי אריאל: היו כבר מבצעים לעליות מסוימות.

אורי אריאל: פעם היתה בעיה בארגנטינה שכל השוק הכלכלי שמה צנח, אנשים הגיעו לפת לחם.

אורי אריאל: עשו מבצע מיוחד בזמן מסוים.

אורי אריאל: והיו עוד מדינות כאלה.

אורי אריאל: בדרך כלל זו החלטה שמגיעה לראש הממשלה אבל אם אפשר לעשות את זה יותר פשוט.

אורי אריאל: לכן אני מציע להפסיק את ההשוואה הזאת עם עולי אתיופיה כי בני המנשה הם לא כמו יהודי אתיופיה.

אורי אריאל: זה לא עניין של רע וטוב.

אורי אריאל: כל אחד בא ממקום אחר.

אורי אריאל: חלקם של בני מנשה יודעים אנגלית למשל, יודעים מה זה חיים מודרניים, בסך הכול, בגדול.

אורי אריאל: הם צריכים עזרה.

אורי אריאל: אני לא בוויכוח עם ראש עירית קריית ארבע.

אורי אריאל: להביא אותם להגיד שהם כמו אתיופיה.

אורי אריאל: אני אגיד לך מה עלול לקרות.

אורי אריאל: עלול לקרות שהם לא יקבלו את זה כי זה הרבה כסף.

אורי אריאל: יפגעו בעלייתם.

אורי אריאל: עכשיו יתחיל הסיפור, כמו אתיופיה, אז יש מכסות ויש דברים שתצילנה אוזנינו.

אורי אריאל: אני מציע בזהירות.

מיכאל נודלמן: אתה רוצה שיהיו פה עוד מסכנים.

מיכאל נודלמן: אם הם לא מסוגלים ללמוד את השפה בחצי שנה צריך לתת להם עוד חצי שנה.

אורי אריאל: כבוד היושב ראש אני מצטער שלא הובנתי.

אורי אריאל: אני לא הצעתי את זה.

מיכאל נודלמן: אני הבנתי.

מיכאל נודלמן: אצלך לא פוליטיקה.

מיכאל נודלמן: אתה פוחד שאם אנחנו משווים אותם עם יוצאי אתיופיה יסגרו את הדלתות ויתייבשו מקורות המימון.

אורי אריאל: הצעתי כן לעזור.

אורי אריאל: הם לא צריכים לקבל את מה שמקבל עולה מאתיופיה כי הם שונים, לא בגלל שלא מגיע להם.

אורי אריאל: מגיע להם.

אורי אריאל: אבל תוכנית אחרת.

אורי אריאל: בארגנטינה לא קיבלו כמו אתיופיה.

אורי אריאל: לא צריך לומר כל מי שלא עולה רגיל עכשיו יקבל כמו יוצא אתיופיה.

אורי אריאל: זה כול מה שרציתי להגיד.

אורי אריאל: אני רוצה חנוך להפנות אליך עוד פעם את השאלה האם יש קושי מיוחד לקיים אולפני אחר הצהריים-ערב כדי לאפשר להם ללכת לעבודה, שזה כמובן דבר מבורך שאדם יש לו עבודה, אם אתה יכול להתייחס לזה ולמצוא לזה פתרון בוודאי שזה יקל על האנשים.

מיכאל נודלמן: האם מספיק להם אולפן בן חצי שנה?

חנוך צמיר: אי אפשר לענות בצורה כוללת.

חנוך צמיר: יש כאלה שתופסים את השפה לאחר חצי שנה.

חנוך צמיר: להצעה של חבר הכנסת אורי אריאל אנחנו נבדוק בצורה רצינית עם משרד החינוך איך אנחנו מייצרים אולפן אחר הצהריים.

חנוך צמיר: הנושא של העברית כרגע בהקשר של קריית ארבע הוא לא הדבר העיקרי.

חנוך צמיר: השאלה היא איך הם ממשיכים להישאר שם.

חנוך צמיר: כפי שאני מבין הם נמצאים בדירות של קרובי משפחה, בצפיפות בלתי אפשרית כשלפחות אני לא רואה את הפתרון הדיורי עבורם כרגע בקריית ארבע.

חנוך צמיר: וזאת השאלה.

חנוך צמיר: אנחנו צריכים לזכור שבעצם הם קבוצה קטנה מתוך קבוצה יותר גדולה ופה אני מתייחס לקביעות של חבר כנסת מיכאלי לגבי האחרים.

חנוך צמיר: הם חלק מתוך קבוצה יותר גדולה שכן קיבלה סיוע ודפוסי טיפול מיוחדים.

חנוך צמיר: הם הופנו למרכזי קליטה בדיוק כמו האתיופים.

חנוך צמיר: עולים אחרים לא מופנים למרכזי קליטה דווקא בגלל שידענו שיש פה צורך מיוחד.

חנוך צמיר: במרכזי הקליטה הם שהו תקופה של שנה ולמעלה מזה ובתוך תקופת השהות קיבלו הכשרות מקצועיות, השלמות בלימודים, וכל מיני פתרונות מקצועיים שהמקצוענים מצאו לנכון חשבו שהם צריכים והם קיבלו.

חנוך צמיר: אף אחד לא חסך בעניינים האלה ואם אותרה קבוצת צעירים שהיתה צריכה להצטרף לפרויקט של השלמת בגרות אז הם קיבלו את זה.

חנוך צמיר: מה שאני מנסה לומר הוא שכן חיפשנו את הצורך האמיתי שלהם, ואף פעם הדברים לא מושלמים אבל אני חושב שידענו לענות בצורה סבירה על הצרכים המיוחדים.

חנוך צמיר: בשלב הזה הקבוצה האחרונה וזו שהגיעה לפניה שהיא כבר פוזרה לפני שנה אנשים סיימו את התקופה כולל אולפני עברית במרכז הקליטה.

חנוך צמיר: מטבע הדברים צריכים להתחיל לחיות בצורה מסודרת.

חנוך צמיר: והם בחרו בסיוע מאוד קרוב של העמותה ובליווי ואני מאוד מעריך את זה, הם בחרו להישאר בצפון הארץ כי הם היו גם במרכז הקליטה בכרמיאל.

חנוך צמיר: חלק מהמשפחות מצא דירות בשכירות במעלות, ומתחיל להתארגן לחיים רגילים.

חנוך צמיר: כ-20 משפחות מצאו את מקומם בכרמיאל.

חנוך צמיר: יעיד הרב בירנבויים, שהוא אולי יותר קרוב ממני, לתחושתי חבר הכנסת מיכאלי הם בהחלט שבעי רצון.

חנוך צמיר: מה לעשות גם זה קורה.

ישראל חג'בי: אני מנהל המחלקה לחינוך קריית ארבע.

ישראל חג'בי: אדוני היושב ראש אני רוצה באמת לרדת ליסודות.

ישראל חג'בי: בקוהלת כתוב "טוב אחרית דבר מראשיתו", האחרית טובה כשהיא טובה כבר מהראשית.

ישראל חג'בי: יש לנו בקריית ארבע מעל מאה תלמידים במוסדות החינוך מגיל 3 ועד כיתה י"ב כאשר בגנים יש 20 ילדים, ביסודי יש 60 ילדים ובעל יסודי יש 25 תלמידים, כאשר בעל יסודי בתיכון שבקריית ארבע יש רק 5 בנים ו-14 בנות באולפנה.

ישראל חג'בי: התלמידים הבוגרים קשה להם מאוד להשתלב בלימודים התיכוניים והם נאלצים ללכת לבתי ספר טכנולוגיים בכל הארץ.

מיכאל נודלמן: איך ילד יכול ללמוד אם שלוש משפחות חיים בדירה אחת של שלושה חדרים?

מיכאל נודלמן: תספר לי.

מיכאל נודלמן: אם כל כך טוב והם הסתדרו, איך ילד יכול להסתדר?

ישראל חג'בי: זה באמת לא פשוט.

ישראל חג'בי: קשה מאוד לילדים.

ישראל חג'בי: הגיל הרך בעצם רובם גרים ברמת ממרא בקריית ארבע ובשלושה גנים מרוכזים 20 ילדים.

ישראל חג'בי: כלומר שליש מכל גן הם ילדי בני מנשה.

ישראל חג'בי: ואין להם תמיכה.

ישראל חג'בי: משרד החינוך נותן 5 שעות עולים אבל אם לא הייתי מגייס עוד שעות פרטניות הילדים האלה לא היו מתקדמים.

ישראל חג'בי: אז יש לנו קושי במתן לימוד פרטני לילדים האלה.

ישראל חג'בי: גם ביסודיים יש לנו סיוע של "שבי ישראל" ושל משרד הקליטה אבל הסיוע הוא רק מעבר לשעות הלימודים.

ישראל חג'בי: בתוך שעות הלימודים אין סיוע.

ישראל חג'בי: חוץ משעות שקיבלנו לאחרונה ממשרד החינוך בסוף שנת הלימודים לילדים שממש ירדו מהמטוס אז קיבלנו 6 שעות ובקיץ תגבור.

ישראל חג'בי: אבל הצורך הגדול הוא לתת שעות פרטניות לתלמידים האלה בחינוך היסודי.

ישראל חג'בי: להשוות אותם לילדי אתיופיה זה רצוי וחשוב כי ילדי אתיופיה מקבלים שעות.

ישראל חג'בי: ילדי מנשה לא מקבלים.

ישראל חג'בי: אין שעות עולים.

ישראל חג'בי: היום שעות עולים משולבות בתוך שעות התקן של משרד החינוך.

ישראל חג'בי: ולכן אם לא יוקצו שעות ספציפיות לילדי בני מנשה התלמידים האלה ימשיכו לגרור את הפער עד התיכון.

מיכאל נודלמן: ביסודו של דבר אני לא מקבל שיכול להיות טוב עם שלוש משפחות גרים בדירה אחת, זה מצב בלתי אפשרי וילד לא יכול ללמוד כמו שצריך.

עמיהוד בהט: אני אומר כמה דברים, גם ברמה העקרונית וגם ברמה הספציפית.

עמיהוד בהט: צריך לעשות חלוקה בין אותם ילדים של אותן משפחות שהגיעו לפני 15 שנה לבין אותן משפחות שהגיעו זה עתה.

עמיהוד בהט: אני אישית ישבתי לילה שלם במרכז הקליטה בכרמיאל עם הגברת אפרת קדם, הכנו להם ממש מסגרות של כיתות קלט גם בנצרת עילית, גם בבית ספר ארבל, גם בכרמיאל, גם בחטיבת הביניים עם כל התוספות שבעולם, עם ייעוץ, עם הדרכה, עם המורות הכי טובות שיש באזור הזה.

עמיהוד בהט: ישבנו שם באמת ערב שלם עם כל אנשי הסוכנות במרכז הקליטה כדי ליצור מציאות חדשה שהתאפשרה לנו בשנים האחרונות.

עמיהוד בהט: מבחינתנו אנחנו פרצנו כמה דרכים ואנחנו יכולים לאפשר היום מסגרות קצת יותר משודרגות.

עמיהוד בהט: גם בקריית ארבע, הזכיר פה מנהל אגף החינוך את השעות האלה, אנחנו משתדלים לתת בשנה הבאה בכל מקום שאנחנו יכולים, בגני ילדים תוכנית להכנה לכיתה א' ממחושבת על ידי חברת וויקפדיה, אנחנו נתנו להם אפשרות לעשות השלמה באולפני קיץ, העברנו 200 שעות בודדות בקיץ.

עמיהוד בהט: במילים אחרות אנחנו כן מסתכלים על האוכלוסייה הזאת כמו שחבר הכנסת אריאל אמר באמצע, אם אפשר למקם פה דברים על הרצף, לא כמו יוצאי אתיופיה מצד אחד, מבחינת הפערים והחסכים אבל כמובן שלא לא יוצאי ארצות המערב.

עמיהוד בהט: יש הרבה ילדים שנקראים ילדי בני מנשה שהם ילידי ישראל.

עמיהוד בהט: תרצה שהיא המפקחת על האזור יכולה לתת את הנתונים המדויקים.

עמיהוד בהט: אנחנו עוסקים במשרד החינוך אך ורק בעולים וגם זה רק תוצאה של השנים האחרונות.

עמיהוד בהט: הרי פעם עסקנו רק בשנה שנתיים האחרונות.

עמיהוד בהט: היום אנחנו מדברים על ילידי חוץ לארץ כעל עולים במובן הרחב.

עמיהוד בהט: זה נכון אין היום הקצאת שעות ייחודיות לחינוך היסודי במדינת ישראל בעקבות דברים שנדונו פה עשרות פעמים, ועדת שושני וכו'.

עמיהוד בהט: היום התקנים הם תקנים גלובליים והסלים הם סלי הרוחב של בית הספר.

עמיהוד בהט: אף על פי כן פרצנו את הגבול הזה בשעות פרטניות לילדים חדשים.

עמיהוד בהט: וכל אימת שיבואו ילדים מבני מנשה בכל מקום במדינת ישראל הם יקבלו את שש השעות האלה לפחות, כל ילד, גם אם הוא ילד אחד בתוך בית ספר, על אחת כמה וכמה אם זו קבוצה יותר גדולה, תקבל אולפן לכל דבר ועניין כשם שקיבלו הכיתות האלה בכרמיאל.

עמיהוד בהט: אנחנו גם משתדלים לראות בשנה הבאה באזור קריית ארבע אפשרויות לתוכניות תוספתיות לימודיות.

עמיהוד בהט: כמו תוכנית מילה, כמו תוכנית פלא, שאפשר להביא אותם להמשך יום הלימודים על מנת לאפשר סיוע ותגבור מעבר למה שנעשה עכשיו.

מיכאל נודלמן: מתי אתם מתחילים עם התוכניות האלה?

עמיהוד בהט: התחלנו.

עמיהוד בהט: השעות האלה הועברו לקריית ארבע.

ישראל חג'בי: השעות האלה אני מבין שרק לשנה הזאת.

ישראל חג'בי: שנה הבאה נקבל אותן?

תרצה יהודה: 6 שעות גם שנה הבאה.

תרצה יהודה: והמנהלים ידעו על כך.

מיכאל נודלמן: יש פה נציגים של משרד הרווחה.

מיכאל נודלמן: אתם ביקרתם בקריית ארבע?

מיכאל נודלמן: אתם ראיתם איך אנשים גרים שם?

מיכאל נודלמן: איך ילדים גרים שם?

מיכאל נודלמן: איזה פתרון אתם מציעים?

דפני מושיוב: אנחנו ביקרנו לפני כשנה.

דפני מושיוב: בדיוק שוחחנו עם ראש המועצה לפני הפגישה.

דפני מושיוב: כמו שצוין כאן האוכלוסייה אינה כמקשה אחת.

דפני מושיוב: יש אנשים שמצליחים להתאקלם ומצליחים להסתדר.

דפני מושיוב: הם באים עם נכסים, עם כוחות ועם השכלה אקדמית.

דפני מושיוב: ויש אנשים שכבר בהודו עצמה היו להם קשיים.

דפני מושיוב: נושא של התמכרויות חלק מהעניין הוא כבעיה שכבר היתה קיימת בארץ המוצא ואולי בתהליך המיון, הגיור, וכל מה שמתלווה אולי אחת הפניות שלנו, ואני אומרת את זה לקבוצות שונות, שאין קשר בין תהליך הגיור לתהליך הסוציאליזציה וההבנה של אורח החיים בחברה שהיא שונה מחברת המקור.

דפני מושיוב: ואני פונה שוב ושוב לאנשים האמונים על הנושא הזה שיש צורך לקיים שיח בין עובדים סוציאלים לבין רבנים כדי לראות איך מגשרים על הפערים האלה ואיך מסייעים לאנשים.

דפני מושיוב: זה מתקבל אחרת כשעוברים את התהליך וזה נשמע אחרת גם בסיוע.

דפני מושיוב: החיבור הזה הוא מאוד משמעותי ויקל עליהם בעתיד וכמו שציין ראש המועצה זה עוד יותר בחברה דתית וקשה לאנשים האלה.

דפני מושיוב: יש כאן שני תהליכי גיור.

דפני מושיוב: אחד על ידי זרם ספרדי ואחד על ידי זרם אשכנזי.

דפני מושיוב: זה יוצר קושי עצום בקהילה.

דפני מושיוב: אנחנו ביקשנו למפות והקצנו לזה משאבים כדי למפות גם את הצרכים, גם את הכוחות והאשה שאמונה על תהליך המיפוי פשוט סירבה.

דפני מושיוב: זה נתקע.

דפני מושיוב: ולא התקדמנו בנושא הזה כי אין שיח בין המנהיגות הרבנית וצריך להעביר מסר אחר.

דפני מושיוב: שם היתה חתונה שהתבטלה.

דפני מושיוב: כל אחד מבני הזוג היה מזרם שגוייר בצורה אחרת.

אליהו בירנבויים: זה לא קשור לגיור.

אליהו בירנבויים: זה קשור למה שקורה אחרי זה, מה הם בוחרים.

דפני מושיוב: אנחנו אל אמונים על הנושא הזה אבל אנחנו לא יכולים להמשיך ולטפל באנשים כאשר אותו מטפל נחשב שהוא מזרם אחר.

דפני מושיוב: זה קושי עצום.

דפני מושיוב: המסר הוא לא מסר שלנו.

דפני מושיוב: הוא מסר של המנהיגות הדתית שצריכה להעביר אותו באמת, כי אחר כך משפיע במערכות גני הילדים וכיוצא בזה.

דפני מושיוב: וזו בעיה מאוד גדולה.

דפני מושיוב: אנחנו תגברנו כתוצאה ממה שאתה מציין, שהצפיפות בבתים היא גדולה, יחד עם מערכת הרווחה העבירה תקציבים ויש לנו מפקח מחוזי כמו במשרד החינוך שהם מאוד נחושים ומנסים לסייע בכל דרך ליצור מועדוניות שמאפשרות גם משחק, גם לימוד ובילוי שעות אחר הצהריים עבור אותם ילדים כתוצאה מהצפיפות הקיימת.

דפני מושיוב: אז כל מה שניתן מחוץ לבית ומקל על הילדים זה נעשה.

דפני מושיוב: לגבי הבעיות.

דפני מושיוב: יש גם בעיות של אלימות.

דפני מושיוב: אני פונה אל המערכת שתעזרו לנו כדי שנעבוד יד ויד וננסה למצוא דרכים להקל על אנשים כי זה לא התחיל פה בארץ כי בעיות מהסוג הזה התחילו כבר בארץ המוצא.

דפני מושיוב: פרופ' שוהמי שמומחית בתחום הלשון הביאה דוגמאות ממחקרים מכל העולם שלימוד השפה העברית לוקח בממוצע למהגרים עד 11 שנים.

דפני מושיוב: חצי שנה זה לא מספיק.

דפני מושיוב: בדרך כלל זה לוקח יותר זמן.

דפני מושיוב: צריך לחשוב איך לומדים את השפה לא רק במסגרת אולפנים אלא גם במסגרות אחרות אבל זו הערה צדדית.

מיכאל נודלמן: אבל בארץ מקובל שלומדים באולפן חצי שנה.

דפני מושיוב: לא רק אולפן.

דפני מושיוב: יש עוד דרכים ללמוד.

מיכאל נודלמן: אם בן אדם לא למד את שפת אמו, קשה לו ללמוד שפה זרה.

מיכאל נודלמן: אני רק מבקש מהוועדה, יש נציג שלהם שם, צריך לעזור לאנשים האלה.

מיכאל נודלמן: אני מקווה שהמצב שם ישתנה אבל עכשיו המצב קשה מאוד.

מיכאל נודלמן: אתם פתחתם שם מועדון שילדים יכולים להתעסק שם, להכין שיעורי בית.

מיכאל נודלמן: אני מבקש שלא תסגרו אותו.

מזור בהיינה: אדוני היושב ראש, אין לי הרבה מושג בעלייה הזאת אבל מתוך השיחות פה מבינים במה מדובר.

מזור בהיינה: העלו פה נקודות מאוד חשובות.

מזור בהיינה: גם היושב ראש העלה פה את השאלה שלוש משפחות בדירה אחת.

מזור בהיינה: אם אני מבין את הדברים כפשוטם נראה לי שזה ליקוי בדברים מאוד אלמנטריים.

מיכאל נודלמן: אבל זה קרה לא בגלל שאין ברירה.

מיכאל נודלמן: יש ברירה.

מזור בהיינה: חשוב לתת את הדעת על זה.

מזור בהיינה: זה דבר מאוד בסיסי.

מזור בהיינה: משרד הקליטה והסוכנות צריכים לקחת את העניינים בידיים.

מזור בהיינה: הראשית מוכיח על האחרית.

מזור בהיינה: הגברת מהרווחה הדגישה את העניין של הגיור.

מזור בהיינה: מי שאמון בענייני הגיור זה בית הדין הרבני בלבד.

מזור בהיינה: הוא אמור לתת את האישור.

מזור בהיינה: ברגע שהדבר הזה יהיה בידי כל מיני זרמים זו תהיה בעיה מאוד קשה.

מזור בהיינה: אסור שהדבר הזה יפריע.

מזור בהיינה: בית הדין הרבני יש רק אחד.

מזור בהיינה: אני לא חושב שאתם צריכים לערב את המשרד שלכם בענייני הגיור.

מזור בהיינה: לדעתי תעשו הפרדה בעניין הזה, עניינים סוציאלים והרווחה, וענייני דת, צריך לטפל בהם באופן נפרד.

מזור בהיינה: תודה.

מיכאל נודלמן: חברים, יש 15 משפחות שלא עברו אולפן.

מיכאל נודלמן: אתם יכולים להקים אולפן שם?

חנוך צמיר: לפי דעתי הם כן עברו אולפן.

חנוך צמיר: אולי הם צריכים תוספת.

חנוך צמיר: הם עברו אולפן במקום שהם היו קודם לכן והבקשה לארגן אולפן נוסף אנחנו נבדוק את זה עם משרד החינוך במטרה לעשות את זה.

אברהם מיכאלי: אני הבנתי שהיום המועצה מממנת.

חנוך צמיר: אין ספק.

חנוך צמיר: צריכים למצוא פתרון לשאלת העברית אבל אמרתי לדעתי זו לא השאלה העיקרית כרגע בקריית ארבע.

מיכאל נודלמן: אני מבין שזו לא השאלה העיקרית אבל בינתיים צריך לעזור להם.

צבי קצובר: אני רוצה לחדד.

צבי קצובר: אולפן בבוקר אף אחד לא נרשם.

צבי קצובר: משרד החינוך הציע אולפן בוקר אף אחד לא הגיע.

צבי קצובר: לערב נרשמו מאה בני מנשה.

חנוך צמיר: אנחנו נפנה לאגף להשכלת מבוגרים, משרד החינוך, ננסה למצוא דרך לזה.

ישראל חג'בי: לגבי מה שמשרד החינוך נותן.

ישראל חג'בי: באמת היתה פריצת דרך אבל זה בהחלט לא מספיק.

ישראל חג'בי: 5 שעות לגנים זה לא מספיק ו-6 שעות לבתי הספר זה גם לא מספיק.

ישראל חג'בי: אז צריך להגדיל את מספר השעות.

מיכאל נודלמן: אנחנו בעד.

מיכאל נודלמן: עדייה היתה אצלכם.

מיכאל נודלמן: היא ענתה לכם שאין אפשרות.

מיכאל נודלמן: הם מאפשרים כל מיני תוכניות חדשות.

מיכאל נודלמן: הכשרות אין.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת בעד אבל יש הגבלה בתקציב.

חנוך אביצדק: אני מנהל מחלקת הודו וקליטת עלייה ב"שבי ישראל".

חנוך אביצדק: חשוב לעשות סדר בדברים.

חנוך אביצדק: הנושא של העליות הוותיקות ברור.

חנוך אביצדק: היו למעשה שתי עליות בשנים האחרונות.

חנוך אביצדק: עלייה אחת ממיזורם ואחת ממניפור.

חנוך אביצדק: העלייה ממיזורם מתוכה הגיעה קבוצה גדולה של 15 משפחות לקריית ארבע.

חנוך אביצדק: הנקודה הזו חייבת להיות ברורה דווקא בגלל דבריו של חבר הכנסת מולה שללא שום קשר לתפיסה פוליטית כל היושבים כאן חושבים שזה לא טוב לבני מנשה להגיע לקריית ארבע או לישובים ביש"ע, ללא שום קשר לעניין פוליטי וכל היושבים כאן סביב השולחן עושים כל מה שביכולתם לשנות את המגמה הזאת.

חנוך אביצדק: בני מנשה הגיעו לקריית ארבע משתי סיבות.

חנוך אביצדק: ראשית, שזה על יד מערת המכפלה, ושנית כי קריית ארבע פתחה את שעריה ברוחב לב והיא עושה את זה עד היום.

חנוך אביצדק: אבל מבחינת מגמות כולנו מבינים כולל בני מנשה שקצת יותר רואים את התמונה לעומק שהמגמה הזאת לא טובה ולא חיובית.

חנוך אביצדק: מתוך הקבוצה שהגיעה ממיזורם בסוף 2006 מתוך כ-50 משפחות רק כ-15 משפחות הגיעו לקריית ארבע.

חנוך אביצדק: זה לא במקרה.

חנוך אביצדק: זה בגלל עבודת הסברה מאוד אינטנסיבית.

חנוך אביצדק: מהקבוצה האחרונה שנקלטה בפרדס חנה וכיום כמו שחנוך הסביר בכרמיאל ומעלות 3 משפחות בלבד הגיעו לקריית ארבע שהן ברובן אלמנות וחד הוריות.

חנוך אביצדק: התאחדו משפחות ותיקות שלהן.

חנוך אביצדק: זאת אומרת המגמה הזאת החיובית היא נושאת פירות אבל זו ריצה למרחקים ארוכים.

חנוך אביצדק: יש צורך באמת לטפל בצורה מאוד אינטנסיבית עם הקצבות חדשות ומיוחדות וממוקדות בקהילה הוותיקה הזו.

חנוך אביצדק: ואין לנו ספק שבטיפול הנכון עם המשאבים הנכונים יהיה אפשר לפתור את הבעיות האלה.

חנוך אביצדק: לגבי המשפחות האלה שגרות 3 משפחות בדירה, אני משער שחלק מהן חד הוריות.

חנוך אביצדק: זה לא משנה.

חנוך אביצדק: זו תמונה עגומה.

חנוך אביצדק: זה מצב חמור אם זה כך.

חנוך אביצדק: צריך לראות איך לעזור לאלה שכבר בקרייה לפתור את הבעיה הזאת.

חנוך אביצדק: זה גם עניין תרבותי.

חנוך אביצדק: אבל אנחנו מקווים שבעבודה נכונה נצליח תוך שנה או שנתיים על ידי הצלחה בכרמיאל ומעלות לגרום להגירה מהקרייה לכרמיאל ומעלות.

חנוך אביצדק: שם נעשה תהליך של בניית קהילות חדשות, עם כל הגורמים יחד, עם משרד הקליטה, עם הרשות המקומית, עם כל מי שאפשר, עם הקהילה המקומית שמאמצת אותם, בכל האופנים.

חנוך אביצדק: מעבר למשאבים שצבי קצובר מדבר עליהם והם הכרחיים, קריטיים מאוד, באמת צריך לקחת בחשבון את ההתייחסות המיוחדת לכל הקהילה כדי שבסופו של דבר נצליח לממש בצורה האופטימלית גם את מה שקורה כיום בכרמיאל ומעלות.

חנוך אביצדק: ובכרמיאל ומעלות שתי ההתחלות האלה נפלאות.

אורי אריאל: מה ההתייחסות המיוחדת?

חנוך אביצדק: אם דיברנו על השוואת תנאים לעלייה מאתיופיה, משכנתאות, וכן הלאה.

חנוך אביצדק: כרגע הם בשלב ראשוני של חודשים ראשונים.

חנוך אביצדק: כולם שכרו דירות, כולם במוסדות חינוך.

חנוך אביצדק: אבל הם בסופו של דבר יצטרכו לעמוד בפני אותן הכרעות של רכישת דירה והתבססות גם בכרמיאל ומעלות, ואז תהיה משמעות רבה לנושא הזה שאתה העלית.

חנוך אביצדק: אני חושב שמבחינת מגמה המגמה היא חיובית.

חנוך אביצדק: זה תהליך ארוך אבל יש צורך גדול מאוד לשים דגש ולתקן את שגיאות העבר שנעשו בלי כוונת מכוון.

חנוך אביצדק: אבל היו פה שגיאות שצריך לתקן אותן.

מיכאל נודלמן: אני מסכים.

מיכאל נודלמן: שגיאות נעשו לא רק בקשר לבני מנשה.

מיכאל נודלמן: שגיאות נעשו בקשר לקהילות מרוסיה, מאוקראינה, מכל המקומות.

מיכאל נודלמן: לא קל היה להיקלט.

מיכאל נודלמן: אני עברתי גם קליטה.

מיכאל נודלמן: אבל באמת צריך להיות שוני בין קליטת אנשים יוצאי אתיופה, יוצאי הודו.

מיכאל נודלמן: צריך לחשוב איך לבצע את הקליטה.

מיכאל נודלמן: אולי שנה או שנתיים יספיקו במרכזי קליטה.

מיכאל נודלמן: אולי לא צריך מרכזי קליטה.

חנוך צמיר: לא.

חנוך צמיר: לא.

חנוך צמיר: צריך.

חנוך צמיר: אנחנו הגענו למסקנה שצריך.

חנוך צמיר: אין ויכוח על זה.

מיכאל נודלמן: אבל לקלוט בקליטה חופשית כמו ליהודי רוסיה אני לא חושב שזה אפשרי.

אליהו בירנבויים: אני מבקש אחרי סיעור מוחות הכללי הזה בנושא בני מנשה לחזור לנושא קריית ארבע עוד פעם.

אליהו בירנבויים: למרות כל מה שנאמר בסופו של דבר אחריות הכבדה נופלת על יושב ראש המועצה ועל אנשים שנמצאים בשטח.

אליהו בירנבויים: אני רוצה להציע משהו מעשי.

אליהו בירנבויים: למרות כל ההסברים שנתנו הבעיות האלה קיימות בשטח וצריך לפתור אותן.

אליהו בירנבויים: הייתי מבקש מכבוד יושב ראש הוועדה שתי הצעות מעשיות אם ניתן לקדם אותן.

אליהו בירנבויים: לגבי הנושא הספציפי של קריית ארבע לקבוע כבר בהקדם האפשרי ישיבה של הגורמים השונים.

אליהו בירנבויים: יש כאן משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הקליטה, הסוכנות, משרד השיכון, אגודת "שבי ישראל" והוועדה כמובן, לקבוע ישיבת עבודה במקרה הזה בקריית ארבע סביב כל הנושאים השונים.

אליהו בירנבויים: יש מספר דברים שהועלו כאן כמו תמיכה, עברית, דיור, הכשרה מקצועית, מרכזים לימודיים לשעות אחר הצהריים עקב הצפיפות בבתים.

אליהו בירנבויים: לקבוע ולנסות למצוא פתרונות מעשיים וכך להקל גם על יהודי בני מנשה וגם על יושב ראש המועצה כמובן.

אליהו בירנבויים: ההצעה השנייה סביב הדברים של חבר הכנסת אורי אריאל אולי להקים מיני ועדה של הגורמים השונים שלטווח ארוך תחשוב מה הן אותן הטבות שכדאי לפי הנתונים של בני מנשה לעתיד לבוא לחשוב עליהם.

רונן כהן: אני ממשרד השיכון.

רונן כהן: המשאב הזה של דירות לשיכון ציבורי יש מחסור אדיר אבל בקריית ארבע המשאב הוא יותר זמין.

רונן כהן: אנחנו מוכנים להעמיד את המשאב הזה לטובת משרד הקליטה בהקשר הזה כמובן בתאום עם הרשות המקומית כי יש גם צרכים של הישוב עצמו, אבל בסך הכול אנחנו נהיה מוכנים להירתם בעניין הזה, אם תהיה תוכנית מסודרת יחד עם ראש המועצה ונפנה את זה לטובתם.

אברהם מיכאלי: איפה יש לך מאגר כזה של דירות?

רונן כהן: המשאב הזה הוא משאב מתפנה.

אברהם מיכאלי: אני הבנתי מראש המועצה שדירה אחת התפנתה כבר היו 4 קופצים.

רונן כהן: בסך הכול אם בירושלים אנשים מחכים 7 או 8 שנים שם מחכים הרבה פחות.

רונן כהן: המשאב הזה הוא יותר זמין.

רונן כהן: אם תתקבל החלטה ומשרד הקליטה מרים את הכפפה ורוצה ללכת על המהלך הזה אנחנו נהיה מוכנים להעמיד את המשאב הזה.

רונן כהן: כמובן המבחנים הוא יצטרך לעשות.

רונן כהן: לא תהיה בעיה.

מיכאל נודלמן: חנוך תגיד אתה איך לפתור את הבעיה של הדיור.

מיכאל נודלמן: אפשר או אי אפשר?

חנוך צמיר: אני חושב שההצעה הראשונה של הרב בירנבויים היא נכונה.

חנוך צמיר: צוות אנשי מקצוע מכל המשרדים חייב לרדת למקום ולטפל.

מיכאל נודלמן: אתם יכולים לקחת את זה על עצמכם?

חנוך צמיר: בהנחה שהם עדיין בטיפול של משרד הקליטה.

חנוך צמיר: זה בכלל לא בטוח.

חנוך צמיר: אבל כול מי שבטיפול משרד הקליטה בהחלט.

חנוך צמיר: אני מדבר על הוותיקים.

אליהו בירנבויים: אם לא הוועדה מבקשת לפנים משורת הדין.

אברהם מיכאלי: קודם כל שיש ישיבה מקצועית אז שם רואים את הנתונים ולפי זה מבחינים.

אברהם מיכאלי: יש חלק שהם עולים חדשים בוודאות.

מיכאל נודלמן: אני מבקש.

מיכאל נודלמן: משרד הקליטה קיים ישיבה שם.

חנוך צימר: אנחנו נעשה משהו בתיאום עם ראש המועצה.

חנוך צימר: אני רק מקווה שהמסר יעבור גם למשרדים האחרים כי אין ספק שצריכים פה לפעול.

רונן כהן: אתה מוביל.

חנוך צימר: זה לא אני.

חנוך צימר: מי שיוביל את זה זה מחוז ירושלים.

רונן כהן: לא.

רונן כהן: אני מדבר משרד הקליטה.

רונן כהן: אתם תקבלו את האנשים.

חנוך צימר: בסדר, אנחנו ניקח אחריות על המפגש הזה.

מיכאל נודלמן: אם יהיה צורך אנחנו נקבל החלטה עכשיו שאנחנו מבקשים מכל המשרדים לפעול ואתם משרד מוביל ואנחנו נשלח לכל משרד בקשה שהם ישתתפו.

אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים דיווח.

צבי קצובר: מה שהוא אמר שאתם מרכזים את הנושא הזה.

מיכאל נודלמן: אני לא נתתי לכם מה שאתם רציתם אבל אין לי כתובת אחרת.

מיכאל נודלמן: זו ועדת קליטה.

מיכאל נודלמן: אלה עולים חדשים.

מיכאל נודלמן: אתם משרד הקליטה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאתם לא תעשו שם מהפכה אבל לעזור במשהו אתם יכולים.

צבי קצובר: אני מודה לכל מי שהשתתף, בעיקר לחבר הכנסת פרופסור נודלמן שלקח את הנושא ברצינות ויישר כוח לכל אלה שהגיעו ותודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה על השתתפותכם.