ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 823, 2008-06-24 11:00

סטס מיסז'ניקוב: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא כללי המים (שינוי התוספת השנייה לחוק), התשס"ח-2008.

שי חרמש: התאחדות חקלאי ישראל הוזמנה?

שי חרמש: עוסקים כאן

שי חרמש: בכסף.

שי חרמש: שלא יהיו אי-הבנות, כאן מדובר בהיטלים נוספים.

תמי שור: אנחנו נסביר למה הם לא כאן.

ראובן ריבלין: דיברתם עם התאחדות החקלאים ועם כל הגורמים?

תמי שור: אנחנו נסביר.

ניר וילנר: הכללים האלה הם אחרי שימוע שהסתיים ולא הוגשו התנגדויות.

שי חרמש: למה תמרי לא כאן?

תמי שור: אני לא יודעת.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נתחיל את הדיון בוועדה ואחר כך נשמע את השימוע.

סטס מיסז'ניקוב: גם לי יש אליכם כמה שאלות בנושאים אחרים, אבל נכרוך אותם ביחד.

תמי שור: בנושא הזה, אני רוצה להתייחס לשאלה למה הנציגים לא נמצאים כאן.

ראובן ריבלין: מה יקרה אם לא נאשר את זה?

ראובן ריבלין: לפני שבוע מאוד התרשמנו.

ראובן ריבלין: מה יהיה אם לא נאשר את זה?

שי חרמש: לא יהיה היטל.

שי חרמש: מים כבר אין ועכשיו גם לא יהיה היטל.

תמי שור: אני יכולה להבטיח לכם בשם רשות המים שמרגע שאישרתם, כבר התחיל להיעשות שימוש נבון בתקציב שאושר לנו ואנחנו מודים על זה.

תמי שור: הנושא הזה הוא אחד מאותם כלים שאנחנו מנסים להעביר אותם לצורך הטיפול בבצורת.

תמי שור: בניגוד למה שאולי היה ניתן להבין משם של היטל בצורת שהכוונה שלו היא מעין היטל שמרע עם מצב המפיקים, ההיטל הזה הוא היטל שאך ורק מיטיב עם מי שאנחנו מעונינים שיפיק ואני תכף אסביר בדיוק למה זה מתייחס, אבל יכול להיות שמהסיבה הזאת לא באו להתנגד.

תמי שור: כל מפיק שתושת עליו הפקת הבצורת, הוא מפיק שישפר את מצבו לעומת המצב היום ואני אסביר.

תמי שור: אנחנו נמצאים במצב מאוד מאוד קשה בכל מקורות המים.

תמי שור: המצב של הכינרת ידוע לכולם והוא מצב קשה מאוד.

תמי שור: אקוויפר ההר או מי התהום של ההר מתנהגים בערך כמו הכינרת, שזאת מעין אמבטיה שכאשר שואבים במקום אחד שלה, גם המקום האחר יורד.

ראובן ריבלין: כל פעם שאני שומע את האזהרות, אני יודע שיהיו העלאות מחירים כי הרי משק המים הביתי הוא כלום.

ראובן ריבלין: אז אני מבין שמכינים את הציבור להעלאת מחירים.

ראובן ריבלין: האם גם כאן זה קורה?

תמי שור: אני אפתיע אותך.

תמי שור: כאן אנחנו מורידים מחירים.

תמי שור: בניגוד לכינרת ולאקוויפר ההר שבאמת מתנהגים כמו אמבטיה, המצב של אקוויפר החוף, מי התהום בחוף, הוא מאוד מאוד גרוע אבל יש לו אופי שונה, גם לאקוויפר שבגליל, מאקוויפרים אחרים.

תמי שור: האופי השונה שלו הוא בזה שהוא לא אמבטיה.

תמי שור: כששואבים במקום מסוים, לוקח זמן עד שכל המפלס מתאזן ולכן מה שקורה לנו כרגע באזורים האלה הוא שיש מקומות בהם כרינו מעבר למה שמותר, יש בורות עמוקים מאוד ומים מלוחים נמשכים פנימה ליבשה, אבל יש אזורים מסוימים שאנחנו יודעים לזהות אותם ששם יש היערמות מים מקומית.

תמי שור: אנחנו אומרים שאנחנו במצב על הסף על הסף בניהול משק המים היום ואנחנו מנסים את אותם כיסים, לא גדולים, של היערמויות מים שנוצרות, לנצל אותם בצורה המיטבית.

ראובן ריבלין: אלה מקומות שם היו פעם ביצות?

תמי שור: לא, לא בהכרח.

תמי שור: פשוט אזורים שבעיקר הסיבה היחידה שנוצרו בהם היערמויות היא שבאזורים האלה יש כלי הפקה פרטית בדרך כלל ואין כלי הפקה של חברת מקורות.

תמי שור: מה שקורה הוא שבמהלך השנים, בגלל שההקצאות החקלאיות קוצצו, גם ההפקה העצמית קוצצה ואז הפיקו מהאזורים פחות מים ולכן יש בהם כרגע איזשהו מלאי מים מקומי.

ראובן ריבלין: אין כאן את הכלים השלובים.

תמי שור: מה שאנחנו רוצים זה בשנים הקרובות האלה של הבצורת להביא לתוספת הפקה מהמקורות האלה.

תמי שור: מה שאנחנו בחנו והסתכלנו הוא שיש לנו ברוב המקומות מדובר על מפיקים פרטיים ובמיעוט המקומות זאת הפקה של מקורות.

תמי שור: ברוב המקומות מדובר בהפקה פרטית.

תמי שור: יש לנו גם כמה קידוחים של מקורות.

ראובן ריבלין: מה היה קורה עם המים האלה לפני 3,000 שנים?

ראובן ריבלין: המים היו הולכים לנחלים?

תמי שור: כן.

תמי שור: בדיוק.

תמי שור: אלה כל הנחלים של מדינת ישראל וכל הדברים שאין לנו היום.

תמי שור: מה שאנחנו רוצים זה לעודד מפיקים לבצע כרגע מיזמים קטנים, לא גדולים, כדי לנצל את ההפקה המקומית.

תמי שור: לדוגמה, מושב חרות ומושב כפר הס, יושבים אחד ליד השני כאשר כפר הס מפיק היום מים מאקוויפר ההר וחרות מפיק מים מאקוויפר החוף.

תמי שור: לחרות יש עודפי מים.

תמי שור: בכל מקרה, אחד מהם יושב על החוף והשני יושב על ההר.

תמי שור: אם אנחנו נוזיל את היטלי ההפקה המקומיים בחוף על ידי הגדרתם כהיטל בצורת, אנחנו נאפשר למושב שיושב על החוף לבנות מערכת פשוטה יחסית למושב שיושב לידו ומפיק מההר ולמכור לו מים מהחוף במקום מההר.

תמי שור: עשינו את זה גם לגבי חקלאות וגם לגבי בית ואני חוזרת ואומרת שוב שכל התקנה הזאת וכל הכללים האלה הם כללים מיטיבים.

תמי שור: כל מפיק שיקבל תוספת הפקת בצורת ברשיון שלו, יהיה בהיטל יותר נמוך.

שי חרמש: מה שמנוסח כאן כרגע זה היטל הפקת בצורת על כולם.

תמי שור: לא.

תמי שור: הפקת בצורת היא הפקה של מים שפירים.

תמי שור: הפקת בצורת מוגדרת למטה בשני סעיפים.

תמי שור: ההפקה היא ממקור מים שפורסמה לגביו בהודעה של מנהל הרשות, ברשומות ובאינטרנט כי אם לא תוגבר ההפקה ממנו, יביא הדבר לדלדול מקור מים אחר.

תמי שור: הדבר השני הוא שבמקרה הזה, שהוגדר דבר כזה ומצאנו שיש פוטנציאל להעביר ממפיק אחד למפיק אחר, מנהל הרשות הוסיף תוספת הפקה לרשיון ההפקה של מפיק והגדיר את תוספת ההפקה כהפקת בצורת.

תמי שור: זאת אומרת, הוא אפשר לו להפיק יותר מים בהיטל מופחת.

שי חרמש: ההיטל הזה הוא רק על אותם מים ייחודיים, על אותה דלתא.

נועה בן-אריה: התוספת תיוחד לאותם מקומות או שזאת תהיה תוספת בכל המקומות בהם יש הפקה עצמית?

תמי שור: באותם מקומות.

שי חרמש: רק למים האלה.

נועה בן-אריה: זאת אומרת, ברשות בה אין את המצב הזה אבל הרשות עושה הפקה עצמית, אותו היטל לא יחול עליה.

תמי שור: יישאר בהיטלים שקיימים היום.

שי חרמש: זה תמריץ.

תמי שור: הכוונה היא רק במקומות המסוימים.

חיים אורון: אין לי בעיה עם זה אבל יש לי שאלה.

חיים אורון: אני מבין שיש גם בעיה עם מים לשמיטה.

תמי שור: לא מוכר לי הנושא.

חיים אורון: את לא מכירה?

חיים אורון: יש חקלאים, בעיקר בסקטור הערבי, שהובטחו להם מכסות מים לשנת שמיטה בשביל לגדל גידולים ועכשיו בקיצוצים מקצצים להם - דיברתי על זה עם יוסי ישי – וזה מותנה בכך שמישהו יוותר על המכסה שלו ויעביר למישהו אחר.

תמי שור: נכון.

חיים אורון: לפעמים מי שמוותר על המכסה שלו לא משתמש במים אבל הוא מחזיק מכסה ביד ואז מי שנופל בין הכיסאות זה אותו מגדל מלפפונים או עגבניות שבנה על גידול לצורכי שמיטה, חד-פעמי, ועכשיו אין לו מים.

חיים אורון: את מכירה את הנושא הזה?

תמי שור: כן.

תמי שור: לא בהכרח בנושא של השמיטה אלא גם בנושאים אחרים.

תמי שור: כאן אני אתן תשובה אבל אני אומר מראש שאני עולה על משהו שנמצא תחת הסמכות של משרד החקלאות ואני מרשות המים, ואני אסביר למה.

תמי שור: רשות המים, כאשר היא מחליטה כל שנה מה כמות המים שהיא תיתן להקצאה חקלאית, מעבירה למשרד החקלאות את סך כל הכמות שיש באפשרותה להקצות.

תמי שור: החלוקה של הכמות הזאת בין צרכנים היא מנדט של משרד החקלאות ומשרד החקלאות חוזר לרשות המים ואומר שאת הכמות הזאת הוא הקצה כך וכך.

תמי שור: אנחנו מאפשרים למשרד החקלאות לעשות שינויים בהקצאות האלה לפי כל החלטה שלו כל עוד הוא לא חרג מהכמות הכללית שאפשר להקצות.

תמי שור: ולכן הנושא שהעלית עכשיו הוא לפתחו של משרד החקלאות.

חיים אורון: פניתי לשם, אבל נראה.

סטס מיסז'ניקוב: יש לי שאלה ואני מבקש לענות לי כמה שיותר בהרחבה.

סטס מיסז'ניקוב: אני ביקרתי בחבל בנימין וביקרתי שם בכמה יקבים.

סטס מיסז'ניקוב: מה שמסתבר הוא שבאותם אזורים התעריפים של המים הם כאילו לשימוש ביתי.

סטס מיסז'ניקוב: דהיינו, תעריפים הכי גבוהים, שלא כמו ביקבים באזורים אחרים כמו למשל בתוך הקו הירוק.

סטס מיסז'ניקוב: זאת הייתה הטענה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא בדקתי את הטענה הזאת אבל אני סומך על מה שאומרים לי האנשים שם.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר על פסגות, על בית-אל, על כל האזור הזה של חבל בנימין.

סטס מיסז'ניקוב: אם זה כך, זה פשוט לא יכול להיות.

סטס מיסז'ניקוב: לא יכול להיות שחלקים מסוימים של מדינת ישראל, וזאת עדיין מדינת ישראל, יהיו שם תעריפים גבוהים מאשר קיימים באותם יקבים שנמצאים בגליל או בזיכרון או במקומות אחרים.

סטס מיסז'ניקוב: את מכירה את הטענה הזאת?

תמי שור: למיטב ידיעתי המצב שאתה מתאר, כמו שתיארת אותו, לא קיים.

תמי שור: אין היום הגדרה בתעריפי מים.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת אורון, אתה מכיר את זה?

חיים אורון: אני מנחש שאין להם מכסה לחקלאות והם משתמשים במים ביתיים לשימוש של חקלאות שהוא בעיה הרבה יותר גדולה.

תמי שור: אם משרד החקלאות לא אישר להם את המים.

ראובן ריבלין: אם אני משקה את הגינה שלי ברחוב נוף הרים 4, אני משקה את הגינה במים שאני שותה.

חיים אורון: הם משתמשים לחקלאות במים במכסה ביתית.

סטס מיסז'ניקוב: דווקא היקבים בחבל בנימין משתמשים במכסה הביתית?

חיים אורון: בטח יש גם יקב כזה במקום אחר.

תמי שור: יכול להיות שלא אישרו להם מכסות.

חיים אורון: לא אישרו להם מכסות.

סטס מיסז'ניקוב: למה לא אישרו להם מכסות?

חיים אורון: כי אין מים.

תמי שור: אין מים

סטס מיסז'ניקוב: משרד החקלאות לא אישר להם?

חיים אורון: כי אין מים.

תמי שור: כי אין מים.

סטס מיסז'ניקוב: זאת אומרת, לחבל בנימין אין מים אבל לזיכרון יש מים.

שי חרמש: לא, אין מה לתת עוד.

שי חרמש: מה שחולק, חולק.

סטס מיסז'ניקוב: ככל שאני חושב על זה, זה עושה לי רע.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מבין מה ההבדל בין חבל בנימין לבין זיכרון יעקב.

תמי שור: אתה צודק, אבל את זה צריך לקחת למשרד החקלאות ולומר לו שהוא צריך לשנות את המכסות.

סטס מיסז'ניקוב: מה סדרי העדיפויות שלכם?

סטס מיסז'ניקוב: חבל בנימין מחוץ לתחום?

תמי שור: זה בתחום משרד החקלאות.

ראובן ריבלין: השאלה שלך היא חשובה, אבל נגיד שהיה למדינת ישראל מאה אחוזי איקס מים והם חילקו את זה במשך הקמת היישוב בארץ מ-1900 ועד היום וחילקו את הכל.

ראובן ריבלין: עכשיו בא חבל בנימין ואמר שהוא רוצה להתיישב ואמר שהוא רוצה לעסוק ביקבים.

ראובן ריבלין: אומרים לו שאין מכסת מים.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לדעת מה סדרי העדיפויות של השר שמחון.

ראובן ריבלין: השאלה האם לגבי היקבים בזיכרון, האם אפשר היום לומר להם שהם יהיו רק חצי מהיקבים כי חצי מעבירים לחברון.

ראובן ריבלין: השאלה האם יש לו זכות לכך.

סטס מיסז'ניקוב: יש לו.

חיים אורון: אם אני מחר בקיבוץ שלי רוצה להחליט שאני מגדל זיתים ובשביל זה אני מבקש מכסת מים, ישלחו אותי לכל הרוחות.

חיים אורון: יאמרו לי שאני יכול להשתמש במכסת המים שיש לי לתפוחי-אדמה כי מים נוספים לא אקבל.

חיים אורון: ועוד מעט אומרים לך שאל תשתמש במים שפירים – לפי דעתי בפסגות משתמשים במים שפירים – אלא במים מושבים בלבד.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מבין בזה יותר ממני, אבל כיוון שיש לנו כללי מים מחוק ההסדרים, אני לא דואג כי תמיד אני אוכל לנצל את המקום שם כדי לבדוק את הנושא.

סטס מיסז'ניקוב: יש לכם הסתייגויות לגבי הכללים האלה?

משה אבנון: למרכז השלטון המקומי בעיה עם כל היטלי ההפקה.

משה אבנון: יש כאן טירוף מערכות שאף אחד לא מצליח להבין אותו ויש לנו הרגשה שכאן שופכים את התינוק יחד עם המים.

משה אבנון: יש פה קצת היסטריה שנכנסה לתוך העניין.

משה אבנון: בהיטלי הפקה קבעו לפני שנה, וזה נכון, אמרו שאנחנו מעונינים לשמר בארות.

משה אבנון: היה מה שנקרא היטל שימור שהוא היה נמוך כדי שיפעילו בארות במשך איקס שעות בשנה, כדי להבטיח שהבארות לא יתייבשו ולא יצאו מכלל שימוש.

משה אבנון: פתאום בפברואר השנה ביטלו את היטל השימור.

תמי שור: סליחה?

משה אבנון: כן.

משה אבנון: אני אראה לך.

משה אבנון: זה חתום על ידי ראש הרשות או שאני לא מבין.

משה אבנון: אני אראה לך את המסמך.

תמי שור: היטלי השימור הם חלק ממנגנון היטלי הפקה שנקבע החל משנת 2009.

תמי שור: בשנת 2007 נקבעו שתי שנות מעבר, 2007 ו-2008, שלא כוללות בתוכן את היטל השימור ולכן הוא לא בוטל אלא הוא פשוט עדיין לא הוחל אבל הוא יוחל בחוק החל מה-1 בינואר 2009.

משה אבנון: פעם ראשונה שאני שומע את זה.

תמי שור: אני מצטערת שלא קראת את החוק.

משה אבנון: קראתי את החוק.

משה אבנון: אולי לא הבנתי.

משה אבנון: אמרו כאן שניתנה אפשרות לשימוע.

משה אבנון: אנחנו לא מכירים שימוע שהתקיים.

משה אבנון: אולי הוא התקיים באיזשהו מקום אבל אנחנו לא יודעים עליו.

משה אבנון: אנחנו לא יודעים על איזה הסדרים מדובר.

משה אבנון: אנחנו לא נגד המים.

משה אבנון: אם יש מקומות שם כדאי לשאוב ויש מקומות אחרים שלא כדאי לשאוב ושם צריך לתת היטל הפקה יותר גבוה, אנחנו לא נגד אבל אני רוצה לדעת במה מדובר.

משה אבנון: אנחנו בערפל ולא יודעים.

נועה בן-אריה: אנחנו צריכים לדעת את הרשימה של המקומות בהם מדובר.

משה אבנון: כותבים לי כאן שזה ניתן אחרי שימוע.

משה אבנון: אני לא יודע מתי היה שימוע כזה.

משה אבנון: אני גם לא יודע אם החקלאים ידעו כי אני מיורם תמרי לא שמעתי שהוא יודע על מועד שימוע.

משה אבנון: אף אחד לא יודע על מועד שימוע.

ענת מימון: על פי החוק צריך לתת למפיקי המים ולצרכנים הזדמנות להשמיע טענות לפני שמחילים את הכללים.

ענת מימון: באתר של רשות המים ראיתי את ההודעה שפורסמה בעניין.

תמי שור: מרכז השלטון המקומי נוהג לא לראות את ההזמנות שלנו לשימועים ולטעון על זה אחר כך.

משה אבנון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבהיר כאן נקודה.

משה אבנון: הנהיגו כאן שיטה שמפרסמים באיזשהו מקום איזושהי הודעה ובזה יצאו מכלל החובה.

שי חרמש: בדרך כלל עושים את זה בעיתון "הצופה".

משה אבנון: יש במדינת ישראל שלושה מגזרים עיקריים שהם יצרני מים, ספקי מים, צרכני מים, בונים את מערכות המים ולא הפקידים של רשות המים, ואלה הם השלטון המקומי, העיריות, התאחדות חקלאי ישראל והתאחדות התעשיינים.

סטס מיסז'ניקוב: אתם הגעתם, איפה שני הגופים הנוספים?

סטס מיסז'ניקוב: הם כולם הוזמנו.

משה אבנון: יכול להיות שהם לא ידעו על מה מדובר.

סטס מיסז'ניקוב: פה אתה כבר מעליב אותי.

סטס מיסז'ניקוב: סדר היום מפורסם מיום רביעי שעבר.

משה אבנון: את הכללים ראינו אבל לא ידענו.

משה אבנון: את זה קיבלתי היום.

חיים אורון: מה הטענה לגופו?

משה אבנון: אנחנו מבקשים לדעת באיזה אזורים מדובר והאם זה נכון או לא נכון.

משה אבנון: אנחנו דורשים שתהיה הזדמנות שימוע נכונה לפחות לשלושת המגזרים העיקריים שהם ספקי המים, צרכני המים ויצרני המים ולא שיפרסמו באיזשהו עיתון שאי אפשר לראות.

תמי שור: זה פורסם באינטרנט ובעיתון.

משה אבנון: אני רוצה לתת הקבלה.

משה אבנון: הרשות הציבורית לחשמל למשל מעבירה לכל הגופים הרלוונטיים את המסמכים לפני כל ישיבת מועצה כדי שידעו במה מדובר.

משה אבנון: כאן רשות המים שולחת לי יומיים או שלושה ימים לפני ישיבת מועצה כותרת: בישיבת המועצה יעלו הנושאים האלה והאלה.

משה אבנון: מה אני צריך לעשות עם זה?

משה אבנון: כלום.

משה אבנון: רק שאני אדע.

משה אבנון: זה לא רציני.

סטס מיסז'ניקוב: תפתרו את זה ביניכם.

משה אבנון: כך זה גם לגבי היטל הפקה.

משה אבנון: אנחנו לא יודעים על מה מדובר.

ראובן ריבלין: בעקבות ההערה של מר אבנון, אני חושב שיש כאן דבר שיכול להיות שאנחנו צריכים לתת את דעתנו וגם להחזיר אותם אליהם.

ראובן ריבלין: בחוק התכנון והבנייה שאתה מכיר אותו יש לך שתי צורות הודעות, האחת, הודעה כללית שאתה תולה אותה בשכונה או בעיתון, והאחת, שאתה מוסר לאנשים שנפגעים באופן ישיר.

ראובן ריבלין: זאת אומרת זה הודעה לפי סעיף 132.

ראובן ריבלין: אתה אם השכן שלי רוצה לבנות מרפסת, הוא צריך לבוא לאנשים שגרים באותו בית באופן אישי ולהראות להם אלא לא לומר להם שיש פרסום כללי.

ראובן ריבלין: כך אומר מרכז השלטון המקומי.

ראובן ריבלין: הוא אומר שיש דברים שהוא לא צריך לראות אותם בעיתון כדבר כללי.

ראובן ריבלין: הוא אומר שהוא נוגע ישירות בנושא ויש קבוצה שצריכה להיות מודעת לנושא בפרטי פרטים.

ראובן ריבלין: כאשר מדברים על שימוע, לא מדברים על שימוע באופן כללי.

ראובן ריבלין: לא מדברים על תוכנית בניין ערים לסלילת כביש 6, אלא מדברים על דברים שהם נפגעים באופן ישיר או מעורבים באופן ישיר בנושא הזה.

שי חרמש: הם הגיעו לשימוע או לא?

תמי שור: אף אחד לא הגיע.

שי חרמש: אחרי שפרסמתם בעיתון, הגורמים האלה הגיעו או לא?

תמי שור: אף אחד לא הגיש התנגדות בשימוע.

תמי שור: כמו שציינתי קודם, התקנה היא תקנה מיטיבה ולא מרעה עם אף אחד.

תמי שור: לא הייתה סיבה להתנגד.

חיים אורון: אני קראתי עכשיו את ההיטל ואני מודה שקראתי אותו באיחור.

חיים אורון: לעיריית פתח-תקווה יש מכסת מים של מיליון קוב בשנה, באים ואומרים לה עכשיו שהיא לא תקבל מהירקון כי אין מים או מראש העין אלא נותנים להם היתר להפיק יותר מהבארות שלהם.

חיים אורון: הם יודעים מצוין שהמים שמפיקים בעצמם יותר זולים מהמים במקורות ולכן הכניסו היטל ואמרו שיאזנו קצת כי בסוף כולם שותים מאותה באר ולכן זה ההיטל שבו מדובר.

חיים אורון: אחרי שיהיה להם היטל, הם ישבו ויעשו חשבון כמה מים חוסכים ממקורות או מהכינרת או מאקוויפרים אחרים ומחייבים אתכם.

חיים אורון: זה כל כך פשוט.

חיים אורון: יש בצורת.

חיים אורון: תאמינו לי, קיצצו לחקלאים 50 אחוזים במכסות שלהם במים.

משה אבנון: הבעיה היא שאנחנו לא יודעים על מה מדובר.

חיים אורון: זה יוצא יותר זול להפיק את המים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו דנים יותר מדיי זמן על הטבה.

ניר וילנר: הליך השימוע מתפרסם בעיתונים ולא בעיתון "הצופה" במקרה הוא פורסם ב"מעריב" או בעיתון ערבי כדי שגם הציבור הזה ידע.

ניר וילנר: הזמן לשימוע היה 30 יום.

ניר וילנר: במשך הזמן הזה פורסם גם באתר האינטרנט.

ניר וילנר: מרכז השלטון המקומי מקבל דיוור ישיר של כל הכללים.

ניר וילנר: באותו סט של כללים שהעברנו לשימוע עברו כמה נושאים ומעניין שבנושא השני הם כן הביעו את דעתם.

ניר וילנר: זאת אומרת, אם רצו לקרוא ולהעמיק בנושא, יכלו לעשות זאת והיה להם מספיק זמן.

ניר וילנר: הם יכלו לבקש את כל הבקשות שלהם בעוד מועד.

משה אבנון: לא אמת.

משה אבנון: סליחה.

משה אבנון: הדברים שאני מקבל הם כותרת האומרת שיעלו לדיון כללי המים.

ניר וילנר: ואז נאמר שימוע 30 יום.

משה אבנון: על השימוע בכלל לא קיבלנו הודעה.

משה אבנון: אנחנו עומדים על כך ששלושת הגורמים העיקריים במשק – אם חקלאי ישראל, התעשיינים והשלטון המקומי – יקבלו את כל הפירוט של מה רוצים להעלות, מדוע ואיפה ואז נוכל להתייחס.

משה אבנון: אנחנו לא צריכים לקרוא בעיתון "מעריב" על השימוע עם ה-30 מים.

ראובן ריבלין: אני מסכים לאשר.

ראובן ריבלין: אני מפנה את תשומת לבכם שבפעם הבאה תודיעו – בין שהם רוצים ובין שהם לא רוצים – להם על הנושאים האלה.

ראובן ריבלין: תשלחו להם אי-מייל.

ראובן ריבלין: תקבעו מי הם הגופים הנוגעים בדבר ואליהם תתייחסו.

ראובן ריבלין: שהם אחר כך יעשו בזה מה שהם רוצים, אבל שלא יהיה להם תירוץ.

סטס מיסז'ניקוב: מי בעד אישור כללי המים (שינוי התוספת השנייה לחוק), התשס"ח-2008?

סטס מיסז'ניקוב: ה צב ע ה אושר פה אחד תודה רבה.