ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 213, 2008-06-24 10:00

מיכאל נודלמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת עליה, קליטה ותפוצות כשהנושא היום תמריצים לעידוד עלייה מדרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: בשבוע שעבר דיברנו פה על עולים מצרפת.

מיכאל נודלמן: קודם אני שמעתי על עלייה מדרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: יש כמה בעיות ואני כיושב-ראש ועדה החלטתי שאנחנו צריכים ישיבה להבין איזה בעיות יש.

מיכאל נודלמן: אנחנו קצת מבינים איזה בעיות יש, אבל אנחנו רוצים בקשר אליכם לשמוע איזה בעיות הכי אקוטיות.

מיכאל נודלמן: אנחנו מאוד מעריכים את העלייה מדרום אפריקה כמו שאנחנו מעריכים את העלייה מצרפת.

מיכאל נודלמן: אנחנו יודעים איזה מצב כלכלי, איזה מצב פוליטי קיים בדרום אפריקה ואנחנו חושבים שהחובה של המדינה והחובה של הכנסת לעשות הכול כדי שיהודים מדרום אפריקה לא יהיו בסכנה.

מיכאל נודלמן: רוב היהודים עלו לארץ וקיבלו פה את כל התנאים שהם צריכים כדי לחיות, כדי לבנות פה מפעל חיים וגם עסקים ולעסוק בעבודתם.

מיכאל נודלמן: הזמנו היום לישיבה מומחים בבניית עסקים.

מיכאל נודלמן: אני פניתי לגברת.

מיכאל נודלמן: היא הביאה לפה מומחיות.

מיכאל נודלמן: גם נפש של בן אדם שהוא תורם לאנשים כאלה, רצה לעזור והוא יודע איך לעזור.

מיכאל נודלמן: יש פה נציגים ממשרד הקליטה, נציגים ממשרד בינוי ושיכון ומשרדים אחרים ווגם נציג מהאוצר.

סידני שפירא: בוקר טוב.

סידני שפירא: אני מנכ"ל הפדרציה הציונית דרום אפריקה-ישראל.

סידני שפירא: קודם כל אדוני היושב-ראש אנחנו צריכים להודות לך על היוזמה הזאת.

סידני שפירא: אנחנו חושבים שכפי שאמרת עכשיו זה נושא מאוד חשוב.

סידני שפירא: הגענו לפה נציגות נכבדה ואני רוצה בשני משפטים להציג את הארגון שלנו ואחר כך אני אתן לכם סקירה על מצב הקהילה היהודית בדרום אפריקה.

סידני שפירא: הארגון שלנו, הפדרציה הציונית דרום אפריקה פתח את דלתותיה ב-1948, בעיקר לטפל במתנדבי חוץ לארץ שהגיעו להתנדב ולהלחם במלחמת השחרור.

סידני שפירא: היום אנחנו ארגון קהילתי שנותן שירותים לכל יוצאי דרום אפריקה וצאצאיהם, בלי לבקש דמי חבר דרך אגב.

סידני שפירא: המטרות העיקריות שלנו הן, עידוד עלייה וקליטת עלייה.

סידני שפירא: עידוד עלייה, אנחנו התחלנו לפני שהיתה אפילו נציגות של הסוכנות היהודית בדרום אפריקה.

סידני שפירא: זו היתה המטרה העיקרית שלנו, ואחר כך התפתח הנושא של קליטה.

סידני שפירא: אנחנו היינו היזמים של שיטת הקליטה הישירה ב-1943 כשפתחנו את הפרויקט הראשון, ראשון לציון, ואחר כך קלטנו את הקבוצה הראשונה באיטליה, קבוצת רוסים יוצאי ברית המועצות לשעבר ואז פיתחנו את הנושא ושכרנו בשוק החופשי כ-500 דירות עבור עולים מברית המועצות לשעבר.

סידני שפירא: ההיסטוריה שלנו – הקמנו כ-29 ישובים חדשים כיזמים או כשותפים עיקריים לפרויקטים האלו.

סידני שפירא: ואני חושב שאנחנו הארגון היחידי שמספק דיור בשכירות עם שכר דירה מסובסד לעולים שלנו.

סידני שפירא: ואתם תראו את זה בסקירה שאנחנו נציג בפניכם.

סידני שפירא: אז פשוט רציתי להציג את עצמנו פה ואני רק יכול בשם הארגון ובשם הקהילה הדרום אפריקאית פה בארץ לבקש עוד פעם לא לפספס את ההזדמנות.

סידני שפירא: כן פספסנו בעבר הזדמנות שיש מצב מסוים בדרום אפריקה, ושנגיע לתוצאות שאנחנו כולנו מצפים להגיע אליהם, זאת אומרת, להעלות כמה שאפשר יותר יהודים מדרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד שיחד איתנו פה נמצא ראש העיר מודיעין.

מיכאל נודלמן: הוא בנה עיר, הוא וקודמיו בנו עיר יפה, ויש בה אוכלוסיית עולים מדרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: תספר לנו איזה בעיות יש בעיר ויש לעולים בדרום אפריקה.

משה ספקטור: בוקר טוב.

משה ספקטור: אדוני יושב ראש הוועדה חבר הכנסת נודלמן וחבר הוועדה חבר הכנסת מולה, אני רוצה להגיד לכם תודה רבה מפני שעצם העובדה שיזמתם את זה זה חשוב.

משה ספקטור: אני נחשפתי לדרום אפריקה לפני חמש שנים, לבקשת הסוכנות, ומצאתי שותפים מאוד נאמנים שאני חייב להעלות על נס את העבודה שהם עושים ואת ההתנדבות, העבודה רובה נעשית על ידי מתנדבים.

משה ספקטור: יש פה את החוברת שלהם.

משה ספקטור: אני רוצה לחזק את מה שסידני אמר עכשיו שהם בעצם אלה שתומכים בכסף יותר מכול גוף ממשלתי אחר.

משה ספקטור: הכל בכספים שלהם.

משה ספקטור: ועל זה מגיע להם תודה בשם כל העולים שמגיעים ומקבלים את העזרה שלהם.

משה ספקטור: כשאני באתי לדרום אפריקה התבקשתי על ידי הסוכנות לבקר בחמש ערים, אחרי שהיה נתק לפני שנתיים, זה היה הביקור הראשון והיה נתק מוחלט בין מדינת ישראל לדרום אפריקה.

משה ספקטור: וכשהשחורים עלו לשלטון לפני 12 שנה בערך הם החליטו שהם יותר עם הפלשתינאים מאשר איתנו, בגלל האפרטהייד.

משה ספקטור: ולקח זמן ובאותו מטוס שטסתי היה מי שהיום הוא ראש ממשלת ישראל, מר אהוד אולמרט, והוא נסע אז לחתום על חידוש יחסים עם דרום אפריקה.

משה ספקטור: ואנחנו נסענו לפגוש את היהודים שלנו שם.

משה ספקטור: אני לא עברתי קורס ולא הייתי אף פעם שליח אבל כמישהו שהוא דור שביעי בארץ והאנגלית שגורה לא רע בפי, מצאתי שם שליח סוכנות מאוד מאוד דומיננטי.

משה ספקטור: הוא יושב כאן היום ומחייך.

משה ספקטור: הוא היה זה שלקח אותי ומהר מאוד הכניס אותי לעניינים, ונתן תדרוך, ואני חייב לומר לכם שהיה ביקור מאוד מוצלח.

משה ספקטור: עצם העובדה שהיום גרים במודיעין מעל 200 משפחות דרום אפריקאיות, זה אומר שאנחנו הצלחנו להביא אותם ולהדליק אותם, להסביר להם כמה חשוב שהם יהיו פה.

משה ספקטור: זה היה כשהיינו פעם ראשונה בדרום אפריקה.

משה ספקטור: בפעם השנייה כשהייתי בדרום אפריקה, מי שחושב שזה טיול שם הוא טועה.

משה ספקטור: אצל דורון עובדים 18 שעות, 20 שעות.

משה ספקטור: סיימנו ב-11 או 12.

משה ספקטור: כשאנשים באים הם באים הנה ומבקשים שני דברים, לא יותר.

משה ספקטור: הם ציונים, הם חמים, הם אוהבים את הארץ, הם באים כמשפחות צעירות עם הרבה ילדים והם מבקשים רק דבר אחד, הם מבקשים לקבל מקום לגור, ושנית הם רוצים עבודה לפרנס את המשפחה.

משה ספקטור: ואני יכול לומר לכם שאלה שבאו עד היום גם עשו עסקים טובים כי המחירים של הדירות אז במודיעין היו הרבה יותר נמוכים מאשר היום.

משה ספקטור: הבאנו היום את שרי שהיא עוסקת היום בנושא עליית דרום אפריקה בעירייה, והבאנו כמה עולים מדרום אפריקה עצמם שהגיעו אלינו ותוכלו לשמוע אותם אם תרצו.

משה ספקטור: אנחנו רק רוצים דבר אחד, אם אפשר לבקש שהוועדה הזאת תעלה את זה לסדר כזה גבוה שלא קבוצות מתנדבים בלבד יעסקו בקליטת עלייה.

משה ספקטור: צריך תקציב ממשלתי.

משה ספקטור: היום דרום אפריקה בוערת.

משה ספקטור: היום הם רוצים לברוח כבר.

משה ספקטור: הם לא רוצים לבוא רק כציונים.

משה ספקטור: האנשים האלה שבאים לכאן היום יש להם שתי בעיות, אחת, כשהם מציעים את הרכוש שלהם למכירה בדרום אפריקה הוא ירד מאוד עכשיו לאחרונה כי ההיצע מאוד גדול שם, ושתיים, המחירים פה גבוהים.

משה ספקטור: שלוש, זה עבודה.

משה ספקטור: אם ניתן להם תשובות על הדברים האלה אנשים יגיעו הנה.

משה ספקטור: אפשר להביא מטוסים שלמים עם דרום אפריקאים.

משה ספקטור: בקיץ הזה, עוד חודש וחצי, ינחת כאן מטוס שלם מדרום אפריקה.

משה ספקטור: למודיעין יגיעו בין שלושים לארבעים אחוז.

משה ספקטור: צריך היום לעשות הכל, מה שהפדרציה עשתה מ-48, לתת להם יד ולהביא אותם.

משה ספקטור: קודם כל זה אנשים עם רמה גבוהה מאוד של ידע שרכשו את זה שם.

משה ספקטור: הם רק יהיו ערך מוסף מאוד גבוה למדינת ישראל.

משה ספקטור: ואם את זה נצליח ונשכיל לעשות, אני בטוח, שמדינת ישראל רק תהנה מזה.

משה ספקטור: אחד הדברים שפתחתי, בכל מקום שהייתי בו עד היום, הייתי פעמיים בדרום אפריקה, והייתי פעם בארצות הברית.

משה ספקטור: ועכשיו יש לי שם עיר תאומה שנקראת רוצ'סטר.

משה ספקטור: אני אומר לכם כשמדברים עם היהודים והם מאמינים בך, הם באים.

משה ספקטור: יש לנו מרוצ'סטר משפחות שבכלל לא דיברנו על איך עושים.

משה ספקטור: אין להם בעיה כמו לדרום אפריקאים, אבל הם באים לגור אצלנו.

משה ספקטור: ואני מדבר עם הנוער, כי עם הזקנים קשה קצת.

משה ספקטור: וכשהנוער בא הזקנים באים אחריהם.

משה ספקטור: יש בעיה, תשמעו תיכף את האנשים.

משה ספקטור: לא באנו להלין, לא באנו לבכות, אבל אם זה לא יקרה אנחנו נמצא במצב אדוני היושב-ראש שהיהודים מדרום אפריקה היום עוד פעם יטוסו במקום ימינה יטוסו לאוסטרליה שמאלה.

משה ספקטור: הם לא יגיעו הנה.

משה ספקטור: וזה קרה לפני 12 שנה כשהשחורים עלו בדרום אפריקה לשלטון.

משה ספקטור: מי שהיה לו כסף נסע לאוסטרליה.

משה ספקטור: היום פונים אליי מאוסטרליה במכתבים, רוצים להגיע למודיעין.

משה ספקטור: אפשר לקצר את זה, וזה אנשים עם כסף, אלה שהיו מאוד עשירים כבר אינם שם.

שלמה מולה: איזה סוג סיוע אתה מקבל מהממשלה.

שלמה מולה: הרי בסופו של דבר אנחנו צריכים לבוא, לדפוק על השולחן, אנחנו צריכים להגיד רבותיי תראו, מודיעין קלטה מאתיים משפחות, קליטה למופת.

שלמה מולה: האם אתה מקבל סיוע מהממשלה, מארגונים נוספים?

משה ספקטור: אני מצטער לאכזב.

משה ספקטור: אנחנו כמעט לא מקבלים סיוע.

משה ספקטור: אם זה 29 אלף שקל או 35 אלף שקל זה בדיחה.

משה ספקטור: ואנחנו לא מקבלים סיוע.

משה ספקטור: והעולים בהתחלה אנחנו עוזרים להם קצת.

משה ספקטור: אין לנו לא מקום של אולפן ללמד אותם שפה.

משה ספקטור: אין לנו אדם שיבוא לקשור אותם לקבל עבודות במשק במדינת ישראל.

משה ספקטור: אין את הדברים האלה.

משה ספקטור: ולכן היום עזבתי את כל מה שיש בעיר.

משה ספקטור: אני רואה בזה חשיבות גדולה מאוד.

משה ספקטור: והגעתי לוועדה החשובה הזאת.

משה ספקטור: אם מכאן תצא קריאה, אני מקווה שממשלת ישראל תהיה יותר יציבה, ושתמשיך לתפקד.

משה ספקטור: אי אפשר שכל שנתיים תתחלף הממשלה.

משה ספקטור: אני כבר החלפתי ארבעה שרים בקדנציה הזאת.

משה ספקטור: לא יכול להיות דבר כזה.

משה ספקטור: עד שהוא לומד לוקח לו שנה.

משה ספקטור: ולכן אני אומר עוד פעם, אם אנחנו נצליח היום לתת פתרונות למה שאמרתי קודם, אחת לקבל אותם, לתת להם תקופה של חצי שנה שכירות.

משה ספקטור: לממן להם.

משה ספקטור: לא להגיד אני נותן לך רק לחמש שש משפחות.

משה ספקטור: ממשלת ישראל כמעט לא שותפה.

משה ספקטור: משרד הקליטה, יושב כאן מנהל המחוז שלי, אין להם תקציבים לדברים האלה.

משה ספקטור: אין.

משה ספקטור: ואם אנחנו לא נקבל את זה אז אני אומר נפספס דבר גדול.

מיכאל נודלמן: בונים בעיר בנייה יפה, אנחנו מדברים על השכרה, אם יזמים שיכולים בעזרת המדינה לבנות בנייה של דירות להשכרה אתה תיתן שטח וכל התנאים?

משה ספקטור: במקרה עכשיו, לנו יש את זה.

מיכאל נודלמן: אבל הדיור שם מאוד יקר.

משה ספקטור: לא, אני לא מדבר עכשיו על בוכמן, אלא על ציפו.

משה ספקטור: מהצד של כביש 443.

משה ספקטור: משרד השיכון עם הנציג שלו כאן יאשר את זה.

משה ספקטור: הם מוציאים מאות דירות עכשיו.

משה ספקטור: אמנם קטנות, לא גדולות.

משה ספקטור: אבל את הדירות הם נותנים במחירים, גם בהשכרה וגם מי שרוצה לקנות במחיר נמוך מאוד.

רונן כהן: העירייה מתנגדת.

משה ספקטור: העירייה מתנגדת למה?

רונן כהן: לפרויקט הזה.

משה ספקטור: מה פתאום לפרויקט הזה.

משה ספקטור: אני מסביר שהוא עובד.

משה ספקטור: אני יושב ראש ועדה לתכנון ובנייה גם אצלי.

משה ספקטור: אנחנו אישרנו.

משה ספקטור: אי אפשר לעשות בכל מודיעין דבר כזה אבל אנחנו נעשה את זה בפרופורציות.

רונן כהן: ומה שאנחנו מתכננים ב-2008?

משה ספקטור: אישרנו כבר.

משה ספקטור: לא אני מאשר, אישרנו בועדה.

מיכאל נודלמן: זה משרד השיכון?

משה ספקטור: כן.

רונן כהן: אתה נשמע מופתע.

מיכאל נודלמן: כן.

מיכאל נודלמן: אנחנו בוועדה הזו כל הזמן חושבים על דיור כזה.

מיכאל נודלמן: כי יש עולים שלא יכולים לקנות דירה במחירים העכשוויים.

מיכאל נודלמן: והמדינה בנוייה כך שאנשים רק קונים דירות.

מיכאל נודלמן: אנשים נכנסים לבור של חובות ואחר כך לא יודעים מה לעשות עם המשכנתא.

מיכאל נודלמן: ודבר שני זו עבודה, ולגביה אנחנו צריכים לשמוע איך פותרים את הבעיה בערים אחרות.

דורון קליין: שלום לכולם.

דורון קליין: התמונה לפניכם היא תמונה שמסמלת את הקהילה היהודית בימינו בדרום אפריקה.

דורון קליין: למרות שעם מנדלה וגם הרב הראשי הקודם זו תמונה יחסית ישנה, בחרתי בה בשביל כמה דקות ולעדכן את כולם במצב של הקהילה היהודית בדרום אפריקה.

דורון קליין: זו המטרה של שלוש, ארבע השקופיות שאתם תראו עכשיו.

דורון קליין: בכל אופן עדיין משתמשים בתמונה הזאת גם על הכריכה של ספרים שהקהילה היהודית מוציאה לאור בגלל שהיא מסמלת את הקהילה, איך היא מרגישה, כחלק מדרום אפריקה החדשה.

דורון קליין: זה שהרב הראשי הקודם עומד ליד מנדלה ומצהיר את הנאמנות של הקהילה היהודית לדרום אפריקה החדשה, וכל הפעילות בדרום אפריקה, והתחדשות במדינה, היא מסמלת גם איך שהקהילה היהודית שם רואה את עצמה כפעילה בתוך דרום אפריקה החדשה.

דורון קליין: ואנחנו צריכים להבין את זה מבחינת העלייה לארץ, שבכל אופן יש היום בדרום אפריקה גישה של הקהילה שאנחנו חלק מדרום אפריקה החדשה, חלק מקשת העמים בתוך דרום אפריקה.

דורון קליין: אנחנו חלק מבנייה של המדינה החדשה שעכשיו קמה מאז 94.

דורון קליין: ועם ההבנה הזאת אנחנו צריכים להתקדם הלאה, עם ההתייחסות שלנו לפעילות בקהילה.

דורון קליין: קצת רקע, כדי להבין מהי הקהילה הדרום אפריקאית.

דורון קליין: מדברים על 94% מהקהילה הם יוצאי אירופה מליטא, שאתה רואה שהקהילה הראשונה ייסדה את בית הכנסת, את הקהילה, ב-1841.

דורון קליין: זאת אומרת, קהילה וותיקה בדרום אפריקה שרואים את שורשיה כחלק מהמדינה.

דורון קליין: כבר ב-1898, זאת אומרת, אנחנו מדברים על שנה אחרי בזל, הרצל קם ומכריז על הרעיון הציוני ושנה אחרי כן כבר הקהילה הדרום אפריקאית מתאחדת כדי להקים פדרציה ציונית.

דורון קליין: היום תלפיט, אנחנו הפדרציה הציונית דרום אפריקה-ישראל, אנחנו בני שישים יחד עם מדינת ישראל.

דורון קליין: והנה אתם רואים מתי הוקמה הפדרציה בדרום אפריקה.

דורון קליין: וכבר ב-46 מיד אחרי המלחמה יש כבר מעל 100 אלף יהודים בדרום אפריקה.

דורון קליין: אני לא מצפה שאתם תראו את כל המספרים הקטנים אבל מה שרציתי, שני דברים עיקריים מבחינת הסטטיסטיקה של הקהילה היהודית בדרום אפריקה.

דורון קליין: בשיאה היא מנתה 120 אלף נפשות.

דורון קליין: היום היא כ-60 אלף נפשות.

דורון קליין: חצי מהקהילה עזבו את דרום אפריקה והרוב הגרו לאוסטרליה.

דורון קליין: וזה מה שידידי משה אמר.

דורון קליין: שאם אנחנו לא נצליח למשוך אותם לכאן אז הקו הישר הטבעי הקל יותר בשבילם למדינה דוברת אנגלית עם אותה תרבות, שפה, מזג אוויר, זה לנסוע לאוסטרליה.

דורון קליין: בכל ישיבה שלנו, היושב ראש כאן מדגיש שאנחנו צריכים למשוך את הקהילה הדרום אפריקאית.

דורון קליין: אם אנחנו לא מושכים אותם ולא מוצאים את הדרך לתת את ההטבות הראויות כפי ששמעתם עכשיו ממשה, אז הקו היותר קל מוביל לאוסטרליה ולא למדינת ישראל, עם שפה אחרת, תרבות אחרת וכל הקשיים שיש עם קליטת העלייה.

מיכאל נודלמן: אני פגשתי אותם באוסטרליה.

דורון קליין: אז אתה מכיר.

דורון קליין: היום הקהילה היהודית באוסטרליה היא ברובה יוצאי דרום אפריקה.

דורון קליין: כל הפעילות שם החינוכית היהודית התרבותית, ברובה בידיים של יוצאי דרום אפריקה.

דורון קליין: ואנחנו נשארנו עם ההפסד פה במדינת ישראל שלא קלטנו את היהודים האלה שהיגרו לאוסטרליה.

דורון קליין: עכשיו עת ההכרעה למשוך אותם לכאן.

דורון קליין: אם אנחנו מסתכלים על הנושא של העולים וכמות העולים, כשאני התחלתי את השליחות שלי ב-2002 אז 177 עולים, רק 11% מהמהגרים.

דורון קליין: זאת אומרת היו כ-1700 מהגרים אבל רק 11% הגיעו ארצה.

דורון קליין: אנחנו ראינו לפחות עלייה באחוזי המגיעים ארצה מכלל המהגרים.

דורון קליין: אם ב-2003 זה הגיע ל-18% , ב-2004 זה הגיע ל-26%, ב-2005 כבר 38%.

דורון קליין: זאת אומרת אנחנו מתקרבים עכשיו ל-40%.

דורון קליין: השנתיים האחרונות זה בין 35% ל-40% מהמהגרים מגיעים ארצה.

דורון קליין: זאת אומרת אנחנו כן מצליחים.

דורון קליין: זו עבודה של טלפיט פה ביחד עם הסוכנות היהודית ועבודה של השליחים של הסוכנות בדרום אפריקה.

דורון קליין: אנחנו מצליחים למשוך יותר אנשים לישראל ופחות לאוסטרליה.

דורון קליין: עדיין הרוב מגיעים לאוסטרליה.

דורון קליין: מה שאתם רואים, השורה התחתונה, זה מה שמדהים.

דורון קליין: אם ב-2007 אנחנו מדברים על סך הכול 178 עולים, כל השנה, ב-2008 עלו 105 עולים רק בטווח של חמישה חודשים.

דורון קליין: זאת אומרת, תראו איזה קפיצה מספרית אדירה של אנשים שמגיעים למדינת ישראל מדרום אפריקה.

דורון קליין: לכן עת ההכרעה עכשיו, למשוך, כי אנשים כפי ששמעתם עכשיו ממשה, אנשים מרגישים שעתידם בדרום אפריקה אינו בטוח.

דורון קליין: אם זה לא לטווח הקצר ועדיין לטווח הארוך הם מבינים שהם צריכים לתכנן להגיע למדינה אחרת.

דורון קליין: אם לא נצליח למשוך אותם עכשיו זה יהיה הפסד של מדינת ישראל והם יגיעו לאוסטרליה.

דורון קליין: לכן אני מעלה, רק שקף אחרון, זה מראה את התסיסה ואת הקשר למדינת ישראל.

דורון קליין: מה שהטבלה הזו מראה זה גידול כל שנה ושנה של המבקרים מדרום אפריקה לישראל בתוכניות ארוכות וקצרות.

דורון קליין: יש לנו 900 איש כל שנה שבאים לבקר בתוכניות של הסוכנות היהודית ושל הפעילות של טלפיט הפדרציה הציונית דרום אפריקה.

דורון קליין: 900 מבקרים מול כ-250 עולים.

דורון קליין: יש כאן פוטנציאל אדיר.

דורון קליין: אם הם כבר פה, הנה רבותיי, תראו מה אנחנו מציעים לכם, אל תחשבו על אוסטרליה.

דורון קליין: זה המקום בשביל העם היהודי, זה המקום בשבילכם.

דורון קליין: לכן אני מעלה עכשיו כמה נקודות לדיון.

דורון קליין: אני חושב אם אנחנו נוכל להחכים ולתת תשובות לשלושת הנושאים האלו אנחנו נצליח לעמוד באתגר של משיכת העם השוכן בדרום אפריקה להתאחד עם העם השוכן בציון.

דורון קליין: קודם כל מה שמשה כבר הזכיר.

דורון קליין: דיור בשכירות לעולי דרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שלא רק בדרום אפריקה, אלא לכל העולים צריך להיות דיור בשכירות.

דורון קליין: זה כל כך ברור.

בני ספרמן: למה בשכירות ולא בקנייה?

בני ספרמן: אני פשוט לא מבין.

בני ספרמן: תסביר לי.

דורון קליין: כשבן אדם מגיע מדרום אפריקה אז קודם כל לא ברור לא איפה הוא רוצה לגור וקודם כל הוא רוצה לנסות לבדוק, איך הקהילה.

דורון קליין: שנית ההשקעה בקנייה היא השקעה מאוד גדולה.

דורון קליין: אתה לא מקבל משכנתא של מאה אחוז.

דורון קליין: אתה צריך גם להשיג את הכספים, ערבים, כל התהליך.

דורון קליין: בן אדם רק הגיע, להיכנס ישר לתוך קנייה זה משהו שמבחינה נפשית הבן אדם לא מוכן.

נוגה מליניק: גם אי אפשר להתחייב משכנתא כשעוד אין מקום עבודה בטוח.

דורון קליין: כן.

דורון קליין: נקודה מאוד חשובה.

דורון קליין: בלי עבודה לא מקבלים משכנתא.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהם לא נכנסו לדיור שעלו העולים מרוסיה ומאתיופיה.

מיכאל נודלמן: יש מסורת, יש תרבות ואנחנו לא יכולים לשבור אנשים.

משה ספקטור: כשהוא ידע כלכלית כמה הוא משתכר הוא יכול לדעת גם לאיזה רמות לקחת הלוואות.

בני ספרמן: זה מצב ביניים.

דורון קליין: בהחלט זה מצב בינים.

דורון קליין: אנחנו, הפדרציה הציונית דרום אפריקה, משכירים לעולים במשך שלוש שנים, ואחרי שלוש שנים הם צריכים לצאת והעולים החדשים נכנסים.

דורון קליין: מה שאנחנו עשינו בפדרציה זה יכול להיות מודל לממשלת ישראל.

דורון קליין: בנייה לשכירות לתקופה מוגבלת ואחרי זה יציאה ואחרים נכנסים.

דורון קליין: אז אנחנו עושים את זה עם 92 דירות.

דורון קליין: סך הכל אנחנו ארגון עולים אחד קטן שמנסה לתת מענה לצורך כאן.

דורון קליין: אבל 92 דירות זה לא מספיק.

דורון קליין: אנחנו צריכים כאן את מדינת ישראל שתעזור לנו עם דיור בשכירות לעולים.

דורון קליין: וזה ברור.

דורון קליין: אני חושב שאין ויכוח שזה יעזור המון.

שלמה מולה: לכמה זמן?

דורון קליין: אנחנו עושים לשלוש שנים, אבל גם לשנתיים אפשר.

דורון קליין: על זה אפשר להחליט, אבל העיקרון הוא שהעולה יודע שכשהוא מגיע לכאן ויש דירה בשכירות סבירה, אנחנו לא מדברים על 1000 $ בחודש.

דורון קליין: אנחנו בתלפיט מסבסדים את השכירות של העולים.

דורון קליין: אנחנו עושים את זה עם ה-92 דירות שלנו.

דורון קליין: זה צריך להיות שכירות שהבן אדם יכול לממן שזה סביר.

דורון קליין: סמינר לאנשי עסקים מדרום אפריקה.

דורון קליין: הכלכלה בדרום אפריקה בשגשוג.

דורון קליין: יש שמה את היהלומים, את הזהב.

דורון קליין: הקהילה הדרום אפריקאית, אחת הסיבות שהיא לא עוזבת, זה שאנשים עושים שם הרבה כסף ומשקיעים.

דורון קליין: הם אנשי עסקים מוצלחים והם לא רוצים לעזוב.

דורון קליין: אם אנחנו יכולים להביא אותם לכאן, להפגיש אותם עם אנשי עסקים שמצליחים פה, גם עולים דרום אפריקאים ותיקים שהצליחו, גם עם אנשי עסקים ישראלים ולעשות כאן סמינר, שאנחנו מזמינים אותם לשבוע ימים, לבוא ולפגוש את העמיתים שלהם בעולם העסקים.

דורון קליין: ככה נוכל למשוך אותם גם להשקיע, וכשבן אדם יש לו כאן השקעה ועסק שפועם אפשר למשוך אותו אחר כך גם לעלות.

דורון קליין: שאלות?

דורון קליין: הנושא השלישי אני מעביר לנעמי.

בני ספרמן: מה אחוז אנשי העסקים בקרב הקהילה היהודית בדרום אפריקה?

דורון קליין: כשאני גדלתי בדרום אפריקה רוב היהודים נכנסו למקצועות כגון רופאי שיניים, עורכי דין, רואי חשבון.

דורון קליין: זהו.

דורון קליין: לא היה משהו אחר.

דורון קליין: היום בגלל האפליה המתקנת בדרום אפריקה כמעט לא נכנסים לרפואה.

דורון קליין: גם התחום שמושך אותם זה כלכלה, מנהל עסקים ומשפטים ביחד.

דורון קליין: והם נכנסים לאוניברסיטאות.

דורון קליין: אתה נכנס לפקולטה לכלכלה, 90% מהכיתה, יהודים.

דורון קליין: כל שאר הפקולטות יהודי אחד, שניים.

דורון קליין: זה הכול.

דורון קליין: הם נכנסים לאוניברסיטה, מיד יוצאים, פותחים עסק עצמאי.

דורון קליין: למה?

דורון קליין: כי בגלל האפלייה המתקנת אי אפשר להתקבל לעבודה.

דורון קליין: היום היזמות בדרום אפריקה בשיא בתוך הקהילה היהודית.

דורון קליין: אם אנחנו מדברים על הקהילה עצמה ואנשי העסקים אתה מדבר על אחוזים מאוד גבוהים של אנשים שהם עצמאיים.

נחמיה חתוכה: כי זאת האופציה היחידה שיש להם.

נחמיה חתוכה: לא שכיר, רק עצמאי.

דורון קליין: האחוזים הם מעל ומעבר למדינה רגילה, של האנשים שהם עצמאים.

דורון קליין: כל מיני פטנטים, רעיונות.

דורון קליין: יש שמה שוק של 50 מיליון איש בדרום אפריקה, שזה שוק אדיר.

דורון קליין: אתה רק צריך לקבל פלח קטן מזה, אתה עושה הרבה כסף.

דורון קליין: יש המון אנשים שהם צעירים בגילי עד גיל 40, שעושים המון המון כסף מכל מיני פטנטים קטנים בתוך שוק כל כך גדול.

דורון קליין: ולכן הרעיון כאן זה למשוך אותם לפה למפגש עם אנשי עסקים אמיתיים כדי שישקיעו פה.

בני ספרמן: אם תמשיך כך, הצעירים שלנו יעברו לשם.

משה ספקטור: שנלסון מנדלה קיבל את השלטון, דבר ראשון מה שהוא עשה, פתח את הגבול עם טנזניה, קיבלו עוד 5 מיליון שחורים.

משה ספקטור: באותו רגע גם הפרופורציות השתנו.

משה ספקטור: ברגע שהם כל כך הרבה והלבנים שם הם כל כך מעט הלבנים בתיקון החוקה לא יכולים לקבל עבודה.

משה ספקטור: הוא לקח אותי למנהל בנק, בנק יהודי, הוא לא ידע בדיוק מי זה מה, הוא שאל אותי אם אני מדבר יידיש.

משה ספקטור: אז הוא התחיל להסביר לי שהוא לא מקבל כבר שנתיים לבן אחד.

משה ספקטור: זאת אומרת יש תפקיד שאין לו מישהו מתאים אבל מחייבים אותו לקחת אחד שחור.

משה ספקטור: עכשיו מה שאתה אומר, עוזבים.

משה ספקטור: היתה תנועה מאוד חזקה כשהייתי בהתחלה שם.

משה ספקטור: הצעירים שעסקו בהיי טק, אמרו בואו ננסה להשתלב בדרום אפריקה החדשה.

משה ספקטור: זה לא מצליח להם.

משה ספקטור: אני פוגש אותם פה היום.

משה ספקטור: אם אתם תמצאו דרך, לא רק, חבר'ה בואו תעזבו, אלא שתהיה דרך חוקתית איך עולה חדש מקבל את העזרה לקבל עבודה.

משה ספקטור: לא לשאול כמה יש ביניהם יזמים ותעשיינים.

משה ספקטור: אגב אדוני היושב ראש, אני לא יודע למה מדברים רק על דרום אפריקה.

משה ספקטור: יושב לידי בחור בשם דניאל מסרי, שאותו פגשתי בבולטימור לפני כשנה ומשהו.

משה ספקטור: ביקשו ממני אז בסוכנות לנסות להביא את הרפורמים שלא באים כמעט לארץ.

משה ספקטור: מ-3500 עולים לשנה, 3% רפורמים מצפון אמריקה, 60% מהיהדות הציונית.

משה ספקטור: הגיע בחור שלא ידעתי מיהו לפני שפגשתי אותו בבולטימור, והיו לי עשר דקות זמן.

משה ספקטור: לקחתי אותו, הוא עשה עלייה בעשר דקות.

משה ספקטור: זה אחד שיש לו שישה ילדים, אישה שנולדה בקיבוץ פלמחים שההורים שלה עזבו כשהיתה ילדה קטנה, והם פה, גרים במודיעין עם שישה ילדים, ההורים שלו כבר פה, עשר משפחות העלינו בעשר דקות.

משה ספקטור: הוא יושב פה.

משה ספקטור: ושם כשהוא בא אליי הוא ניהל שם את כל הנושא של חברת בנייה ענקית, שהוא היה אחראי לבקורת טיב של החברה הזאת.

משה ספקטור: זה פה בארץ אין.

משה ספקטור: ארץ שלא בונים.

משה ספקטור: אנחנו ארץ נורא מסכנה.

משה ספקטור: ואף אחד לא דואג.

משה ספקטור: וכמה מכתבים שלחנו, וכמה דיברנו.

משה ספקטור: תמצאו לו עבודה.

משה ספקטור: עשר משפחות הבאנו במכה אחת בעשר דקות.

משה ספקטור: הם הביאו כסף.

משה ספקטור: לא מבקשים כלום מהמדינה.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על דרום אפריקה, כי המצב שם קצת אחר מאשר ארצות הברית.

מיכאל נודלמן: אם יש מקרים, יש משרד קליטה, יש ועדת קליטה, אפשר לדבר גם על אנשים אחרים.

מיכאל נודלמן: אבל פה היה דיון.

מיכאל נודלמן: יש עמותת "נפש לנפש" שהם עסוקים עם ארצות הברית ועם אנגליה.

מיכאל נודלמן: הם לא עסוקים עם דרום אפריקה.

נעמי חיים: אני מנהלת תפעול של תלפיט.

נעמי חיים: יושבת איתנו פה סוזן שרון שהיא היועצת קליטה.

נעמי חיים: בקיצור אנחנו ארגון שמספק את כל מהלך השירותים למטרת קליטה מהרגע שהעולה מגיע דרך כול התהליך, מציאת תעסוקה וכן הלאה.

נעמי חיים: אני רוצה לדבר קצת על הדרום אפריקאי השונה.

נעמי חיים: אנחנו כולנו יודעים שיש סטריאוטיפ לכל דבר בעולם.

נעמי חיים: יש גם סטריאוטיפ לעולים מדרום אפריקה, שהוא בעל אמצעים, בעל השכלה ויכול לבחור בין אוסטרליה לקנדה לישראל והוא עושה את הבחירה מתוך חופש.

נעמי חיים: יש לנו גם כן עולים שהם נמצאים שם במצוקה נוראה, גם מבחינה כלכלית, גם מבחינת מציאת עבודה.

נעמי חיים: אנחנו מקבלים עולים שסבלו מטראומה, אנשים שעברו שם שוד, שעברו פריצת בית, אנשים שעברו אלימות בתוך הבית, בתוך המבצר של המשפחה.

נעמי חיים: אנחנו מטפלים באנשים שעוזבים שם באמצע גיל חמישים, שהם לא מוצאים עבודה.

נעמי חיים: שהם יודעים שאנחנו פה מדינה קולטת עולים ולא עושים סלקציה לעולים טובים ולעולים לא טובים.

נעמי חיים: ויש לנו גם עולים כאלה.

נעמי חיים: אנחנו ארגון שנותן שרות ללא תמורה לכל אחד שמגיע מדרום אפריקה וגם לדור השני של העולים.

נעמי חיים: ואנחנו עושים את זה די לבד כפי שציין החבר שלנו משה ספקטור שבאמת למד אותנו במשך השנים.

נעמי חיים: ואנחנו כבר לא יכולים לעשות את זה לבד.

נעמי חיים: סוזן היתה עכשיו בדרום אפריקה באקספו עליה והיא ישבה עם המון המון אנשים.

נעמי חיים: אנחנו יודעים שיש אנשים שם שאם נמצא להם פתרון פה בארץ הם יבואו, כי אין להם ברירה.

נעמי חיים: זה לא יהודים שעולים מתוך ברירה.

נעמי חיים: זה יהודים שעומדים שם כי אין להם ברירה.

נעמי חיים: אנחנו יודעים שאין עתיד בדרום אפריקה.

נעמי חיים: ואם לא להם אז בהחלט לא לילדים שלהם.

נעמי חיים: אנחנו חוגגים שישים שנה ובמסגרת החגיגות אנחנו הבאנו רעיון של יקירי ציון, עולים מדרום אפריקה במשך השנים, 27 איש.

נעמי חיים: יושב איתנו אחד מחתני הפרס שלנו סאלי סקס, שתרמו למדינה.

נעמי חיים: אני מזמינה אתכם לראות שזה בכול תחום, ולא כל אחד הגיע לפה כבעל אמצעים, ולא כל אחד הגיע לפה ויכול להרשות לעצמו לקנות דירה במודיעין.

נעמי חיים: והרבה מהם הגיעו לפה חסרי אמצעים לחלוטין, והם בנו את עצמם.

נעמי חיים: יש מסורת ויש רצון טוב ויש אתיקה של עבודה בדרום אפריקה שהיא מובילה אותנו.

נעמי חיים: אנחנו יודעים שהחומר גלם הוא מצוין אבל בלי עזרה של המדינה היום, יש הרבה אנשים שלא יכולים להרשות לעצמם.

נעמי חיים: הם פשוט לא יכולים.

נעמי חיים: יש לנו עולים שמגיעים עם שישה דולר בכיס.

נעמי חיים: והדבר הראשון שהם עושים, יורדים מהמטוס ומגיעים אלינו.

נעמי חיים: ואנחנו צריכים למצוא להם את הפתרון.

מיכאל נודלמן: הם לא מקבלים סל קליטה?

מיכאל נודלמן: גם אני עברתי את התהליך הזה, ולא צריך לעשות מזה מלודרמה, כי אנשים עברו דברים יותר קשים ונשארו בחיים.

נעמי חיים: אדוני היושב ראש, אני מסכימה איתך לחלוטין.

נעמי חיים: אבל בדרום אפריקה היום אנשים לא יודעים.

נעמי חיים: דרום אפריקה זה בקצה העולם.

נעמי חיים: אנשים בדרך כלל לומדים שפה אחת כל החיים שלהם.

נעמי חיים: הרעיון שבאמצע החיים שלך אתה צריך ללמוד עוד שפה.

מיכאל נודלמן: מיליון רוסים לא ידעו אפילו אנגלית.

נעמי חיים: אז אני יכולה להגיד לך רק על האנשים שלנו.

נעמי חיים: אני חושבת שעכשיו צריך לעשות מהלך.

נעמי חיים: אני חושבת שהרעיון של שכירות, יכול להיות אפילו שכירות לא רק לטווח קצר.

מיכאל נודלמן: חברים, אתם דואגים אבל לא צריך לעשות דרמה מזה.

מיכאל נודלמן: אם אני לא עברתי, אני שומע, אני צריך להבין שאי אפשר פה לעבוד עם שש גרושים בכיס.

מיכאל נודלמן: אני הגעתי עם משפחה של שש נפשות וברוך השם כולם עובדים ואני יושב פה.

מיכאל נודלמן: הבן שלי עובד.

מיכאל נודלמן: הבן השני עובד.

מיכאל נודלמן: כלה, נכד בצבא.

מיכאל נודלמן: הגענו בלי שום דבר.

מיכאל נודלמן: אני עליתי מברית המועצות ואני הייתי צריך לשלם על זה שביטלו לי אזרחות.

מיכאל נודלמן: שש נפשות ביטלו להם אזרחות ואני שילמתי על זה, אז לא צריך לעשות דרמה.

נעמי חיים: אני לא מנסה לעשות דרמה.

נעמי חיים: מה שאני מנסה לעשות זה פשוט להראות שיש גם תמונה אחרת.

שלמה מולה: אדוני היו"ר ואני קודם כל מברך על הדיון.

שלמה מולה: אני חושב שראינו את הצורך גם כשביקרנו בסיור שהיה לנו בסוכנות בגלובל סנטר.

שלמה מולה: אני מתפעל על שני דברים לפחות בדיון הזה.

שלמה מולה: על מה שמשה עושה ומה שעיריית מודיעין עושה.

שלמה מולה: אני חושב שזה באמת דוגמה ומופת להרבה מאוד ראשי ערים והרבה מאוד מקומות שבסופו של דבר, גם כשהשלטון המרכזי לא יוזם ולא פועל, כשראשי ערים או אישי ציבור שלוקחים עדיין את הנושא של הציונות בידיים שלהם, רבותיי, בלי ציונות אין מדינה, בלי עליה אין מדינה.

שלמה מולה: בלי עליה הדמוגרפיה תאכל אותנו.

שלמה מולה: אז בלי עליה יש התבוללות.

שלמה מולה: מי שלא רואה את כל זה, גם אם יעשו מיליון דיונים בוועדה לאיכות הסביבה על שמאים, תאמין לי בלי הנושאים האלה, מקימי המדינה ראו את הנושא של עלייה בנפשותיהם, ואין לנו זכות קיום, פה אתה יכול למצוא מעט מאוד חברי כנסת שבאמת הנושא של ציונות ועלייה בנפשם, ויש כאלה שאפילו אומרים לנו אנחנו כבר פוסט ציונים.

שלמה מולה: חבל מאוד.

שלמה מולה: לכן אני חושב דווקא פעילויות מסוג שלך משה זה מעודד אותנו.

שלמה מולה: זה מחזק אותנו.

שלמה מולה: להמשיך וללכת עם צדקת דרכנו.

שלמה מולה: אני מאוד מזדהה עם מה שהפדרציה עושה.

שלמה מולה: אבל אני חושב שבאמת בכוחות הדלים שלהם על מה שהם עושים גם צריך להצדיע להם.

שלמה מולה: הם כמעט אפשר להגיד החליפו את המדינה או את השירותים שהמדינה נותנת.

שלמה מולה: וזה מאוד עצוב.

שלמה מולה: מצד אחד זה נכון מה שהם עושים כי גם אם זה מאה עולים, מאתיים עולים, זה בכלל לא משנה מה כמות העולים, עצם העובדה שהם לוקחים את היוזמה ועושים, על זה צריך לברך אותם.

שלמה מולה: אבל וזו שאלה עיקרית, בהיסטוריית העליות כמעט לא באו אנשים מתוך בחירה.

שלמה מולה: תמיד באו גלי עליה כשהיו מצוקות בארצות המוצא שלהם.

שלמה מולה: מעט מאוד אידיאליסטים באו לכאן, עזבו להיות רופאים בפולניה או ברוסיה וכן הלאה בעליה הראשונה באו לכאן מתוך אידיאולוגיה אבל אנשים באו במידה רבה מתוך מצוקה חברתית או אנטישמיות.

שלמה מולה: האנטישמיות לובשת כל מיני כובעים עם הזמנים המשתנים.

שלמה מולה: אנחנו צריכים לתת תשובות לאותם אנשים.

שלמה מולה: לא לאפשר להם ללכת לאוסטרליה.

שלמה מולה: אני חושב שהמדינה שלנו היום יכולה, מסוגלת להעמיד משאבים שיכולים להתחרות עם אוסטרליה.

שלמה מולה: אין שום סיבה שלא.

שלמה מולה: גם אם במידה רבה אני ארגיש קצת פרייאר, או החברה תרגיש פרייארית בזה שנתנה קצת יותר וזה שווה הכול, כי אם אנחנו בסופו של דבר נביא כמה אלפים, התוצר הוא תוצר כפול ומכופל.

שלמה מולה: יכול להיות שעכשיו זה עולה לנו קצת כסף, אבל בטווח הארוך אנחנו משיגים דבר בלתי ישוער.

שלמה מולה: בשבילי כל אדם שמגיע לארץ זה עולם ומלואו.

שלמה מולה: ואני חושב שזו מתנה משמעותית לחברה הישראלית ולציונות.

שלמה מולה: ולכן אני לא הייתי מפחד בכלל לא משכירות לטווח ארוך, לא לשנתיים ולא לשלוש שנים.

שלמה מולה: אנחנו לא מדברים על מיליון עולים.

שלמה מולה: הלוואי שיבואו מיליון עולים.

שלמה מולה: אני חושב שהמדינה צריכה להציג תוכנית מגובשת.

שלמה מולה: גם אם הממשלה חושבת שזה קצת over כי יש להם אמצעים.

שלמה מולה: יכול להיות שלא ניתן את הכסף באופן ישיר, אבל נושאים בעקיפין, בנושא של עידוד תעסוקה, יזמות ותעסוקה, שכירות סוציאלית, השתתפות בחינוך ילדיהם, פתיחת כיתות אולפן ומתן רכזים, עובדים סוציאליים, משכנתאות מועדפות, הלוואות מועדפות לרכישת דירות.

שלמה מולה: אני חושב שכל הדברים האלה, יש הרבה מה לעשות, אפשר לתת.

שלמה מולה: גם ראש הממשלה, ונמצא כאן אבי היועץ שלו, אני יודע שהוא בן אדם מאוד קשוב.

שלמה מולה: אני חושב שראש הממשלה הזה בעניין הזה של ציונות והרצון לסייע הוא אדם קשוב.

שלמה מולה: אותו דבר מזכיר הממשלה.

שלמה מולה: אני יודע שהוא עושה הרבה מאוד כדי ליצור פלטפורמה ליצירת קשרים בין התפוצות לישראל.

שלמה מולה: אני יודע שיש הרבה תוכניות אבי.

שלמה מולה: צריך לבקש מעובד ולקיים דיון יחד עם משרד הקליטה, עם הגורמים הרלוונטיים, כמובן עם הסוכנות.

שלמה מולה: לבוא ולהגיד חברים, אם יש מצב משברי בדרום אפריקה ואפשר לייצר סוגים של תמריצים שיאפשרו לאנשים להגיע לכאן, אפילו לתקופת ניסיון.

שלמה מולה: אם אנשים רוצים לבוא למודיעין יבחרו מה נותנים במודיעין.

שלמה מולה: אם ירצו ללכת לשוהם, ילכו לשוהם.

שלמה מולה: אני לא משלה את עצמי שדרום אפריקאי ילך לדימונה.

שלמה מולה: יכול להיות שזה טעות.

שלמה מולה: יכול להיות שבודדים ירצו ללכת.

שלמה מולה: אבל אם בסופו של דבר ירצו לבוא לכאן לערים כאלה כמו מודיעין, אז למה לא?

שלמה מולה: מי שירצה ללכת לדימונה ילך לדימונה, יקבל יותר תמריצים.

שלמה מולה: מי שילך למודיעין יקבל תמריץ אבל אולי לא כמו בדימונה.

שלמה מולה: צריך לייצר מסלול תמריצים משמעותי מאוד אם אנחנו רוצים להיות חפצי חיים לעודד עליה.

שלמה מולה: אנחנו פה בכנסת רואים תקציבים שעוברים מתקנה לתקנה, ממקום למקום.

שלמה מולה: אני יושב בוועדת הכספים לפעמים אני רואה, אלוהים ישמור.

שלמה מולה: אבל כשמדובר בעליה למה לא לתת?

שלמה מולה: אפשר ליצר סדר עדיפויות מאוד ברור.

שלמה מולה: אני חושב שאם הנושא הזה יבוא לשולחנו של ראש הממשלה אין לי ספק שהוא יענה בחיוב.

שלמה מולה: מאחר שלא מדובר על מיליון עולים מדרום אפריקה, ואנחנו צריכים להגדיר מספר מסוים.

שלמה מולה: ידענו וראינו כשהיה מצב משברי בצרפת היו תמריצים לפני שנה או שנתיים.

שלמה מולה: אותו דבר מה שעשינו בארגנטינה.

שלמה מולה: חלק חזרו.

שלמה מולה: לא חזרו, זה בכלל לא רלוונטי כרגע.

שלמה מולה: לכן אני חושב שצריך להיות אמיצים ומשרדי הממשלה צריכים להגיש תוכנית אופרטיבית על בסיס אותה תוכנית שהפדרציה עושה.

שלמה מולה: אם צריך להוסיף, נוסיף, יש להשתמש באותם כלים או ניסיון של ראשי ערים כמו מודיעין.

שלמה מולה: רבותיי אני חושב שזה צריך להיות הכיוון.

שלמה מולה: הכיוון צריך להיות מאוד ברור.

שלמה מולה: אנחנו צריכים לדבר בקול ברור.

שלמה מולה: אני חושב שכל יהודי שמגיע לכאן, זה רווח נקי שלנו.

שלמה מולה: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

נוגה מליניק: אני נציגת הסוכנות, אני מנהלת חטיבת עליה בסוכנות.

נוגה מליניק: אנחנו שותפים עם תלפיט למה שקורה בדרום אפריקה.

נוגה מליניק: יש פה אנשים שהיו באקספו עליה שהמשלחת שלנו בדרום אפריקה ארגנה .

נוגה מליניק: ידידי עליה מאוד גדולים ביוהנסבורג ובקייפטאון.

נוגה מליניק: אנחנו בהחלט רואים את ההתעוררות ואת ההתעניינות של האנשים בישראל.

נוגה מליניק: אם שנה שעברה היו לנו 177 עולים ואנחנו מאמינים שהשנה נגיע ל-300 זה עדיין מול הפוטנציאל של 60 אלף עולים זה כמובן עוד לא מספרים דרמטיים.

נוגה מליניק: גם לא מדובר בחילוץ יהודי דרום אפריקה ממצוקה, ושרודפים אותם שם וצריך להציל אותם.

נוגה מליניק: זו בהחלט אוכלוסייה שיודעת מה היא רוצה, יודעת מה היא מחפשת.

נוגה מליניק: דורון קצת דיבר עליהם.

נוגה מליניק: ולכן תהליכי העלייה שלהם גם לוקחים הרבה זמן.

נוגה מליניק: רוצה לבדוק עוד פעם, רוצה לראות שוב.

נוגה מליניק: זה לא פשוט.

נוגה מליניק: אבל לאור העלייה וההתעניינות אנחנו מוסיפים לשם עוד שליח ממש בחודש חודשיים הקרובים, שליח עליה נוסף שיהיה מסור כולו לעניין הזה.

נוגה מליניק: מה שאנחנו ניסינו לעשות באקספו עלייה, אנחנו עשינו את זה כבר פעמיים ובנובמבר יהיה עוד אחד, זה בעצם לשלוח נציגים של כל התחומים, מהבריאות, מהחינוך, ממודיעין, מחיפה, מ"בית ראשון במולדת", יש לנו שש משפחות שנרשמו לראשונה ל"בית ראשון במולדת", לקיבוצים , רק בנגב ובגליל.

נוגה מליניק: אין לנו "בית ראשון במולדת" במרכז.

נוגה מליניק: זאת אומרת יש באמת אפשריות.

נוגה מליניק: צריך לעניין אותם.

נוגה מליניק: אנחנו פתחנו לפני שנה כמו שאתם יודעים את ה-aliya job center, והיום כל עולה שפותח תיק עליה בדרום אפריקה אנחנו אוטומטית מפנים אותו ל-aliya job center, והוא יכול להכניס לשם את קורות החיים ובעצם לקבל את כל הצעות העבודה לדוברי אנגלית בארץ.

נוגה מליניק: יש לנו היום מאגר מאוד גדול, זהו שירות חדש.

נוגה מליניק: אנחנו בגלובל עליה סנטר שאנחנו הרבה שירות מרחוק לעולים מדרום אפריקה.

נוגה מליניק: אנחנו מתארגנים לטיסה המרוכזת ב-21 ביולי, כולל משהו חדש שעושים, טיסות מרוכזות כבר היו, אבל מה שאנחנו עושים אנחנו מביאים את כל העולים למלון ובמשך יומיים אנחנו מביאים אליהם את כל השירותים.

נוגה מליניק: לוקחים אותם גם לכותל לטקס מכובד.

נוגה מליניק: אבל מביאים אליהם כמה שיורת שירותים ומידע שאפשר לתת, מה שאפשר לתת לקבוצה מרוכזת.

נוגה מליניק: יש הרבה שירותים במדינה שאתה חייב להגיע למקום שאתה בו גר כדי לקבל את השירות, להירשם לקופת חולים, או לפתוח חשבון בסניף בנק וכן הלאה.

נוגה מליניק: אבל מה שאנחנו יכולים אנחנו עושים.

מיכאל נודלמן: אין לנו טענות לסוכנות.

מיכאל נודלמן: אנחנו יודעים שאם יש צורך הסוכנות עושה הכול עם כל הבעיות שיש במדינה.

נוגה מליניק: רציתי לעדכן את האנשים, כי לא כולם פה יודעים מה קורה.

נוגה מליניק: אבל אני רוצה להתייחס לנושא.

נוגה מליניק: קודם כל הנושא של דיור.

נוגה מליניק: אני מצטרפת בחום לקריאה של תלפיט לנושא של סיוע בשכר דירה לעולים.

נוגה מליניק: במרכזי הקליטה יש דירות קטנות ומעט דירות.

נוגה מליניק: אנחנו משתדלים להציע את הפתרון הזה למי שאין פתרון אחר.

נוגה מליניק: אנחנו קוראים לזה דירות קלט.

נוגה מליניק: אנחנו חושבת שנראה את האנשים באים יותר.

נוגה מליניק: הפוטנציאל שלנו גדול.

נוגה מליניק: הנושא של דיור ותעסוקה הוא אקוטי, ואני חושבת שצריך לתת לכך עדיפות כמו שבמכרזים ממשלתיים יש עדיפות למגזרים שונים.

נוגה מליניק: צריך להיות גם מכרזים ממשלתיים שיש בהם עדיפות לעולים.

נוגה מליניק: יש פה עולים שהם מהמערב.

נוגה מליניק: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס, שמעתם על המקצועות של הרבה מאנשי דרום אפריקה, מעבר לזה שהם בעלי עסקים עצמאיים, עורכי דין לדוגמה, אנחנו עם כל בעיות הרישוי של מקצועות רישוי של מקצועות רישוי מסוימים בארץ, לעולה חדש שיש לו מקצוע עורך דין, מאוד בעייתי גם לקבל את רישיון עריכת דין בארץ וגם למצוא עבודה.

נוגה מליניק: לדוגמה זה מקצוע שיש בו הרבה יהודים בדרום אפריקה שזה מה שהם למדו, אבל יש לנו עודף של עורכי דין בארץ.

נוגה מליניק: אנחנו התחלנו פרויקט ניסיוני שעובד מצוין בצרפת.

נוגה מליניק: אנחנו מביאים אנשי משרד המשפטים לשבעים עורכי דין צרפתים.

נוגה מליניק: מלמדים אותם לאורך זמן למבחני הבר בארץ.

נוגה מליניק: ואני חושבת שצריך לראות מקצועות כאלה ספציפיים שיש קבוצות שנוכל לארגן סביב מקצוע מסוים שם, להכשיר אותם שם ואז לעזור לחבר למקום עבודה בארץ.

נוגה מליניק: יכול להיות שבזה אנחנו גם צריכים להשקיע.

נוגה מליניק: אבל זה חייבים את העזרה של המשרד הממשלתי הרלוונטי כי הוא צריך ללמד והוא צריך לאפשר את המבחנים שם.

משה ספקטור: איך זה קורה, שביריד עליה מדרום אפריקה השליח מוציא מפה של הארץ ובמרכזה כתוב "פלשתין".

משה ספקטור: האם הסוכנות משווקת את פלשתין?

נוגה מליניק: קיוויתי שזה לא יעלה פה.

נוגה מליניק: עובד מקומי דרום אפריקאי הוריד מפה של ישראל מהאינטרנט וזה לא עבר את כל העיניים הבוחנות.

נוגה מליניק: כל העומס שהיה לארגן את האקספו הזה.

נוגה מליניק: תבינו באקספו הזה הגיעו אלף איש.

נוגה מליניק: רואיינו 700 אנשים בכל מיני ראיונות שם.

נוגה מליניק: היתה נכון רשלנות.

נוגה מליניק: אבל בואו נגיד זה אחד קטן לעומת ההצלחה שהבאנו מאות אנשים, פי שלוש אנשים מאשר בשנה שעברה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה שמשרד הקליטה יענה לנו.

נחמיה חתוכה: אני מנהל מחוז ירושלים במשרד הקליטה.

נחמיה חתוכה: עד עכשיו הבנתי שמי שמטפל בעליה ובקליטה זה תלפיט והסוכנות.

נחמיה חתוכה: אני רוצה לומר לך כבוד היושב ראש שהמשרד לקליטת עליה מטפל בעולים כמו בכל העולים עם סל קליטה, עם שכר דירה, עם הכוונה בתעסוקה, עם יכולת לקבל הלוואות לצורך יזמות, ועולי דרום אפריקה במודיעין בשנתיים האחרונות ואולי זה גם חלק מהמסבירים את הגידול בהגעה למודיעין, הם בתוך פרויקט שנקרא עליה קהילתית שזו עוד קומה של סיוע.

שלמה מולה: מה הוא סוג התמריצים שהם מקבלים?

נחמיה חתוכה: למשל, הם מקבלים עוד מאתיים שעות אולפן, ותקציבים יעודיים פר נפש בחינוך.

נחמיה חתוכה: זאת אומרת, יש פה עוד קומה.

נחמיה חתוכה: זה פרויקט יחודי, שנעשה לכל סוגי האוכלוסיות.

מיכאל נודלמן: איך אתם עובדים עם הפדרציה?

מיכאל נודלמן: באיזה יחס אתם עם הפדרציה?

נחמיה חתוכה: אנחנו יושבים ביחד באותן ישיבות אצל ראש העיר במקרה של עליה קהילתית.

נחמיה חתוכה: אגב יש עליה קהילתית לא בישוב אחד, בלא מעט ישובים, בעשרות ישובים.

נחמיה חתוכה: כל סוגי האוכלוסיות.

נחמיה חתוכה: השנה למשל מתוכננות להגיע 25 משפחות באותה מסגרת.

נחמיה חתוכה: אז קודם כל בהתנהלות.

מיכאל נודלמן: אני מבין שאתם עוזרים ליוצאי אירופה.

מיכאל נודלמן: אתם עוזרים ליוצאי ברית המועצות.

מיכאל נודלמן: איך אתם עוזרים עם דיור ליוצאי דרום אפריקה?

נחמיה חתוכה: הם מקבלים שכר דירה.

נחמיה חתוכה: סיוע בשכר דירה.

מיכאל נודלמן: האם זה מגיל מסוים או גם צעיר יכול לקבל?

מיכאל נודלמן: כי יש מי שמקבל קצבה מביטוח לאומי.

נחמיה חתוכה: הם מקבלים סיוע בשכר דירה לחצי שנה ראשונה להתארגנות.

מיכאל נודלמן: כמו כל העולים, הם מקבלים שכר דירה במשך חצי שנה.

נחמיה חתוכה: אבל זה עדיין לא מספיק להם למקומות שהם בוחרים להגיע.

נחמיה חתוכה: במקרה הזה זה העיר מודיעין.

נחמיה חתוכה: אם אני מתייחס רק לדרום אפריקה.

נחמיה חתוכה: עליות אידיאולוגיות למדינת ישראל היו תמיד לאורך השנים כולל הסבא של הסבא שלי בתרמ"ב.

נחמיה חתוכה: גם היום אין עליות שמגיעות משבריות.

נחמיה חתוכה: הרבה מאוד עולים היום עולים מתוך בחירה.

נחמיה חתוכה: בגלל זה הפרויקט הזה של עליה קהילתית שזה עליה מתוך בחירה הוא די תופס.

נחמיה חתוכה: אני חושב שצריך לחלק את הדיון פה לשניים.

נחמיה חתוכה: אחד, ההתנהלות השגרתית שלדעתי אפשר להוסיף, אפשר לשפר, אפשר לתקן, אבל היא קיימת והיא בהחלט נותנת מענה.

נחמיה חתוכה: ואם יש בעיות כאלה ואחרות מקצועות חופשיים, מה לעשות, צריך לדעת עברית כדי לקבל פה רישיון.

נחמיה חתוכה: אז צריך ללמוד עברית.

נחמיה חתוכה: אז צריך אולי להוסיף עוד שעות.

נחמיה חתוכה: כמו שעורכי דין ורופאים מקבלים באולפנים והכול משרד הקליטה נותן.

מיכאל נודלמן: הם מקבלים יותר שעות?

נחמיה חתוכה: כן, כתוספת.

נחמיה חתוכה: רופא מקבל אולפן מצוין, גם עורך דין מקבל אולפן של חמישה חודשים.

נחמיה חתוכה: מקבלים אחר כך עוד אולפן טרמינולוגי של השפה הטרמינולוגית.

נחמיה חתוכה: אבל צריך לדעת עברית.

נחמיה חתוכה: מה לעשות.

נחמיה חתוכה: כי הם עובדים פה צריך ללמוד עברית.

נחמיה חתוכה: אני חושב שהחלק השני זה ההתייחסות למצב שהולך ומתרחש בדרום אפריקה.

נחמיה חתוכה: ואנחנו צריכים להקדים תרופה למכה ולא למצוא את עצמנו במצב של ארגנטינה שפתאום ניתן עשרות אלפי דולרים כדי שיבואו לארץ.

נחמיה חתוכה: ולנסות עכשיו להתמקד באוכלוסייה הזאת.

נחמיה חתוכה: אם אכן יש מצב שם, בוא נבחן, נמפה את הבעיה.

נחמיה חתוכה: נמפה את המשפחות, נמפה את בעלי המקצועות.

נחמיה חתוכה: אולי נתחיל את הטיפול עוד קודם.

נחמיה חתוכה: אז נוכל לתת מענים.

נחמיה חתוכה: כשהוא מגיע לפה הוא יודע לאן הוא מגיע, מה מערכת החינוך שיש לו, כי גם זה הוא רוצה לדעת.

נחמיה חתוכה: מה התוספת שהוא צריך כדי לחיות.

נחמיה חתוכה: יכול להיות שצריך להקים פה צוות שישב רגע ויחשוב.

נחמיה חתוכה: צוות משותף של נציגים מאלה שיושבים פה, לשבת רגע, למפות את האוכלוסייה שם.

נחמיה חתוכה: את אותם 60 אלף.

נחמיה חתוכה: אני מקווה שה-60 אלף מאוסטרליה גם יגיעו חזרה.

נחמיה חתוכה: כי דרום אפריקה לטעמי, להבנתי כבר לא אלטרנטיבה.

נחמיה חתוכה: האלטרנטיבה היום היא אוסטרליה או ישראל.

נחמיה חתוכה: אנחנו רוצים שהאלטרנטיבה תהיה ישראל.

נחמיה חתוכה: הצוות הזה יבוא ויבחן, ייתן איזשהם מענים.

נחמיה חתוכה: בתוספת תקציבים שאלתי אם זה שכר דירה.

נחמיה חתוכה: זה להגיד לו, שמע, אתה מגיע לפה יש לך כבר מקום עבודה.

נחמיה חתוכה: אתה ממופה.

נחמיה חתוכה: אנחנו יודעים לאן תלך.

נחמיה חתוכה: זה לדעתי צריך להיות הפועל היוצא מהישיבה הזו.

מיכאל נודלמן: עכשיו אני רוצה לשמוע את משרד השיכון.

מיכאל נודלמן: אחר כך את איגוד התעשיינים ופה אנחנו הזמנו מאגף מיסים כי יש הצעת חוק ממשלתית על הטבות לעולים חדשים במיסים.

מיכאל נודלמן: יש רעיון ששנה הם לא ישלמו.

מיכאל נודלמן: אנחנו ממשיכים.

מיכאל נודלמן: אבל כדי לא לשכוח אני רוצה להגיד.

מיכאל נודלמן: אתם משרד קליטה.

מיכאל נודלמן: מה שאמרת אתה צודק.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים לבנות תוכנית קבלת עולים מדרום אפריקה עם כל ההטבות שאתה אמרת.

מיכאל נודלמן: כמה כסף לשכר דירה, כמה שעות לימודים, מה יכול להשקיע איגוד התעשיינים.

נחמיה חתוכה: זו תוספת תקציבית ממשלתית כבוד היושב ראש.

מיכאל נודלמן: בסדר, אתם לא לבד.

מיכאל נודלמן: יש כנסת, יש ראש ממשלה, יש כל מיני גורמים שהם מעוניינים שהקליטה של עולים כאלה תהיה מוצלחת.

מיכאל נודלמן: אם רוצים להצליח צריכים לעבוד.

מיכאל נודלמן: לא יכול להיות שכל משרד יעשה מה שהוא רוצה.

מיכאל נודלמן: צריכה להיות תוכנית, כולל כל הבעיות שיש שם, וגם תקציבים.

נחמיה חתוכה: היא קיימת ויש והיא נמצאת והיא ניתנת.

נחמיה חתוכה: אנחנו מדברים על פאזה אחרת.

נחמיה חתוכה: על עידוד עליה ומשיכת אנשים להגיע לפה.

נחמיה חתוכה: לדעתי זו פאזה אחרת ברובד אחר של התייחסות לאוכלוסייה בדרום אפריקה, ולכן צריך לחשוב.

אבי וידרמן: אני חייב להגיד שהרמות של הציונות פה הן פשוט מעודדות ונעימות.

אבי וידרמן: אם ככה זה תמיד בוועדה אני אקפיד להגיע יותר.

אבי וידרמן: האמת היא שקצת התפרצתם לדלת פתוחה כי אנחנו בהחלט ביקשנו לבדוק את הנושא הזה לפני מספר חודשים כשרק התחילו להגיע שמועות על ההחמרה במצב בדרום אפריקה.

אבי וידרמן: עשינו כמה בדיקות די שקטות בדרכים גם דיפלומטיות גם דרך הסוכנות אנחנו ביקשנו דוח מאוד מאוד מקיף לנושא הזה, וגם דרך גורמים ממשלתיים נוספים.

אבי וידרמן: אני באופן אישי מתלהב מנושא העלייה ואיפה שאפשר לשים יד ולעזור אנחנו בהחלט משתדלים לעשות את זה.

אבי וידרמן: אבל במקרה הזה זה נראה שאין כל כך פרטנר, כי גם כשהמצב נראה שהולך ונעשה הרבה יותר קשה, בסך הכל מאוכלוסיה של 60 אלף איש אנחנו מדברים על בקשות של השנה, 300 בקשות לפתוח תיקי עליה.

נוגה מליניק: יש יותר בקשות.

נוגה מליניק: יגיעו 300 עולים.

אבי וידרמן: ההערכה, היא לא כמו שאנחנו רוצים שהיא תהייה, או הענות שאנחנו מקווים שהיא תהייה.

מיכאל נודלמן: או שאנחנו עובדים לא טוב, או שהתנאים לא טובים.

אבי וידרמן: זו בהחלט גם אופציה אבל העובדה היא שגם מבחינת ההגירה לאוסטרליה, זאת אומרת ששם החיים נראים יותר נעימים, גם שם אין איזשהו גידול משמעותי ברצון להגירה.

אבי וידרמן: עוד פעם, היינו שמחים אם זה היה המצב, אבל כנראה שזה לא.

אבי וידרמן: אבל זה לא אומר שלא צריך לעשות שום דבר.

אבי וידרמן: בשום פנים ואופן.

אבי וידרמן: אנחנו מנסים כרגע לבדוק יחד עם הסוכנות את האופציות, כי באמת עידוד עליה זה יותר הסוכנות, אנחנו בעניין עידוד הקליטה.

אבי וידרמן: זה פחות או יותר החלוקה הסכמטית.

אבי וידרמן: בהחלט אנחנו רוצים לראות איך יחד עם הסוכנות אנחנו נגיע למצב גם של עידוד עליה ואם יש אפשרות גם בעידוד קליטה, אבל פה בגלל שהמספרים הם לא עצומים אני לא רואה איזושהי סיבה שאני אוכל אחר כך להצדיק למה דרום אפריקה כן, רוסיה, אתיופיה והודו לא.

נוגה מליניק: אבי, יש עליה מאוד גדולה בהתעניינות וזה מה שאמרנו.

מיכאל נודלמן: אבי, אם אתה זוכר בשנת 89, כשעלה נתן שרנסקי, אף אחד לא התכוון שתהיה עליה כל כך גדולה, אבל היה גל עלייה מאוד גדול.

אבי וידרמן: אגב, למצב חירום מדינת ישראל ערוכה בכל מקרה, אני מקווה גם בשבילם וגם בשבילנו שלא נגיע למצב כזה.

נחמיה חתוכה: יש עליה דרמטית בהתעניינות.

נחמיה חתוכה: וזה כבר סימן שאנשים מבינים שדרום אפריקה היא לא אלטרנטיבה.

אבי וידרמן: אנחנו לא מתעלמים מזה.

אבי וידרמן: ההיפך.

אבי וידרמן: כבר לפני שלושה חודשים התחלנו בחשיבה על הנושא הזה.

אבי וידרמן: ובהחלט אני מאוד מקווה שהמספרים יגדלו כי במדינת ישראל יש רצון עז לקבל כמה שיותר עולים.

נעמי חיים: אני רוצה להגיד רק דבר אחד.

נעמי חיים: אם אתה עושה את החשבון של האחוזים אחד מתוך חמישים אלף, מאתיים או שלוש מאות זה אחוז גדול מאוד של האוכלוסייה.

נעמי חיים: הלוואי עלינו מכל ארצות המערב.

אבי וידרמן: אני מצטרף לתקוות של ראש העירייה שהממשלה הזאת תחזיק מעמד עוד הרבה זמן רק בשביל באמת הפרויקטים הגדולים והחשובים האלה.

אבי וידרמן: אבל גם במקרה שלא אני זורק לכם פה מחשבה לא בתפקידי כיועץ ראש הממשלה.

אבי וידרמן: אחד המודלים שעובדים ועובדים יפה זה ארגון עמי בצרפת, ונפש בנפש בארצות הברית, שווה אולי לחשוב על מודל כזה גם במקרה הדרום אפריקאי וזה אומר שהגורמים הפרטיים הם שמניעים את התהליך.

משה ספקטור: אבי, אתה לא מכיר כנראה את הפרטים.

משה ספקטור: אני מכיר דרום אפריקאים, ואולי אסור לי להגיד את זה בכנסת אחרת יגידו שאני מפליל מישהו, אבל הם מקבלים היום עשרות אלפי דולרים להגיע מארצות הברית לפה.

משה ספקטור: בדרום אפריקה מקבלים אפס, מלבד העזרה ששמעת.

משה ספקטור: אז אל תמשוך אותי יותר בדיבור, מה שהייתי יכול לומר לך ואהוד היה איתי ואנחנו מאוד מיודדים.

משה ספקטור: לא יכול שתגידו כל הזמן, גליל ונגב.

משה ספקטור: אתה כיועץ ראש ממשלה רגע של אמת תמיד יש.

משה ספקטור: קח תהפוך את הדף.

משה ספקטור: תגיד כמה עולים יגיעו לגליל, כמה יגיעו לנגב.

משה ספקטור: אתם רוצים לייבש את הבטן תייבשו את הבטן.

משה ספקטור: אבל לא יכול להיות שתייבשו את הכול.

משה ספקטור: אי אפשר לכפות על מישהו.

משה ספקטור: אתה רוצה לתת לו ללכת תן לו תמריצים.

משה ספקטור: ותגיד לו לעולה כמו שאמר פה היושב ראש.

משה ספקטור: לזה תיתן לו בנגב יותר כסף, בצפון יותר כסף, במרכז קצת פחות, תן לו להחליט.

משה ספקטור: הרי אי אפשר שאנחנו נחליט בשביל העולים.

משה ספקטור: אני חושב שאחת המשקולות הכבדים שאתה בא ואומר לו, תסתכל לי בעיניים, אני לרשותך, אני לא מבטיח לך שום דבר.

משה ספקטור: אנשים באים, אתה מביא איתך קבלנים, של תלפיט, לא אני.

משה ספקטור: לי אין קשר לאף קבלן.

משה ספקטור: אני יכול להציע ליושב ראש, ממשלת ישראל כמו שהיא יודעת לעשות את זה, ייקחו קבלנים, יגידו מי שייתן תמריץ לעולים בדירות 20% תמריץ,

משה ספקטור: אנחנו ניתן לו הקלה.

משה ספקטור: בלי לתת כסף בהתחלה.

משה ספקטור: אפשר לעשות מאה דברים אם רק רוצים.

משה ספקטור: אם לא רוצים תירוצים יש המון.

משה ספקטור: יש אפשרויות לעשות את זה.

שלמה מולה: אבי, מה שאמרת קודם בפתח הדברים שלך, יש רצון אבל כמעט אין עם מי לעבוד.

שלמה מולה: אני חושב שאתם כמשרד ראש ממשלה כבעל סמכא הגבוה ביותר במדינה הזאת, אתם צריכים לקיים דיון דחוף בעניין הזה יחד עם הגורמים הרלוונטים ואני חושב שזה חלון הזדמנויות.

שלמה מולה: חלון הזדמנויות יש פעם אחת.

שלמה מולה: נסגר לך, לך תמצא את כל אנשי דרום אפריקה באוסטרליה.

שלמה מולה: כמו שהיתה זרימה ענקית של עולים מחבר העמים לארצות הברית, היה חלון הזדמנויות.

שלמה מולה: ראש הממשלה שהיה אז, יצחק שמיר, ויחד עם שרנסקי ועם האחרים המציאו תוכניות חלופות וכן הלאה, וסגרו את השערים, והזרימה היתה לכאן.

שלמה מולה: עולים שהגיעו לכאן מחבר העמים זאת עליה מבורכת.

שלמה מולה: המדינה הזאת יכולה רק לטפוח על השכם.

שלמה מולה: קרה לנו נס בעשרים השנים האחרונות.

שלמה מולה: לא הצלחנו להשכיל ועולים מחבר העמים הלכו לגרמניה.

שלמה מולה: היום לך תוציא אנשים מגרמניה.

שלמה מולה: יש היום עולים מחבר העמים בגרמניה שרוצים לבוא.

שלמה מולה: עכשיו יש חלון הזדמניות באשר לעולים מדרום אפריקה.

שלמה מולה: אני מעדיף לשלם יותר ולהביא אותם לכאן במקום שאחר כך אני אצטרך להשקיע יותר זמן וכסף.

מיכאל נודלמן: משרד השיכון, מה אתם יכולים להגיד?

רונן כהן: אני חייב לומר שאני נמצא הרבה בוועדות האלה.

רונן כהן: אני אתן לכם אולי רקע.

רונן כהן: זו אחת הוועדות שעובדות אולי הכי קשה.

רונן כהן: זו הוועדה שיושבת אחת לשלושה שבועות ואנחנו אחת לתקופה יושבים על עליה ממדינה אחרת.

רונן כהן: אם זה צפון אפריקה, אם זה חבר העמים, אם זה דרום אפריקה.

רונן כהן: הבעיה היא בעיה של כולם והמצוקה נמצאת בהרבה מקומות.

רונן כהן: אנחנו לא בצד השני של המתרס.

רונן כהן: אנחנו סבורים שצריך למצוא פתרון גם לעולים וגם לוותיקים.

רונן כהן: משרד הקליטה מופקד על קליטת העולים לתת להם את המשאבים כדי להיכנס למסלול פה ולהסתגל.

רונן כהן: המשאבים שקיימים במסגרת משרד הבינוי והשיכון, בעצם יש לנו שלושה מסלולים רלוונטיים.

רונן כהן: זה דיור ציבורי, זה משכנתאות וזה סיוע בשכר דירה.

מיכאל נודלמן: דיור ציבורי זה שכונות עוני, עדיין לא למדתם?

רונן כהן: אתה מכיר את זה מצוין אבל אנשים פה פחות מכירים.

רונן כהן: דיור ציבורי לא רלוונטי, הוא נמצא בפריפרייה, במקומות פחות חזקים.

רונן כהן: במרכז הארץ אין דיור ציבורי והביקוש, ומספר האנשים שממתינים מדובר באלפים.

רונן כהן: כך שדיור ציבורי הוא לא רלוונטי, הוא פחות לעולים.

רונן כהן: גם לוותיקים כמעט לא קיים.

רונן כהן: זה משהו כמעט דמיוני.

רונן כהן: לגבי משכנתאות.

רונן כהן: היו אינספור פעמים נסיונות לתת מענקים כדי שאנשים יוכלו לקנות את הדירות.

רונן כהן: אני נותן לכם דוגמה של איראן.

רונן כהן: באו ורצו לעלות אנשים מאיראן.

רונן כהן: כמה אנשים יש כבר מאיראן?

רונן כהן: כמה משפחות יש באיראן?

רונן כהן: עשרות, מאות.

רונן כהן: אני מדבר על כאלה שרוצים לעלות.

רונן כהן: בודדים.

רונן כהן: אנחנו מכירים את זה.

רונן כהן: היתה התנגדות מוחלטת של הממשלה, של האוצר, שבעצם הם פחדו מתקדים.

רונן כהן: היתה התנגדות להגדיל את המענקים.

רונן כהן: המושג הזה מענקים, לא מוכנים לדבר בשום וורסיה שהיא.

רונן כהן: כי החשש הוא שלא יהיה ניתן להבחין בין מצוקה באיראן לבין מצוקה בדרום אפריקה.

רונן כהן: לכן אני חוזר למה שאתה אומר.

רונן כהן: זה ממש על סדר עדיפות לאומית.

רונן כהן: באמת מה הממשלה אומרת?

רונן כהן: כמה היא מוכנה לתת?

רונן כהן: כרגע בשלב הנוכחי לא ניתן יהיה לעשות הבחנה בין דרום אפריקה לבין מדינה אחרת.

רונן כהן: יצטרך משרד הקליטה עם הסוכנות היהודית, עם משרד ראש הממשלה, עם משרד האוצר ומשרד השיכון כמובן לבוא ולהחליט על מדיניות העליה ומתן התמריצים.

מיכאל נודלמן: אני לא התכוונתי לאיזה עידוד לדרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: אני התכוונתי בניה, יזמים, עזרה של מדינה.

מיכאל נודלמן: כמו שבכל המדינות בונים.

מיכאל נודלמן: וגרים בבתים האלה עשירים ועניים, כולם יחד.

מיכאל נודלמן: בגרמניה.

מיכאל נודלמן: בכל המדינות יש ניסיון איך בונים את זה.

מיכאל נודלמן: רק אצלנו אין.

מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד תיזה אחת.

מיכאל נודלמן: אתם עם תקציבים מדיניים אתם לא בניתם מה שצריך וכמה שצריך.

מיכאל נודלמן: רק מתי שיש שוק יזמים לבנייה לשכר דירה, לא שוק שחור, רק אחר כך יהיה סדר.

מיכאל נודלמן: אבל מה?

מיכאל נודלמן: יש בישראל הרבה אנשים שיש להם כמה דירות והם מרוויחים מזה והם נגד דברים כאלה.

מיכאל נודלמן: אף ממשלה לא יכולה לשבור את הדבר הזה.

מיכאל נודלמן: ללכת מול אנשים כאלה שלא רוצים דיור בשכירות.

מיכאל נודלמן: פה הבעיה.

רונן כהן: לעניין ההשכרה.

רונן כהן: ממשלות ישראל וזה לא הממשלה הנוכחית רק, עברנו חמישה שרים אז עברנו לא פחות ראשי ממשלה בשנים האחרונות.

רונן כהן: לא עושים בנייה תקציבית, המדינה לא בונה.

רונן כהן: מה שכן קרה בשנה וחצי האחרונות, היתה התפתחות ודווקא במרץ 2007 עבר בקריאה שלישית, כבר יש בעצם חוק של בנייה להשכרה שבעצם באה לעודד יזמים לקבל מגרשים, לתת להם הטבות כדי שיבנו בניינים שישכירו לתקופה של 25 שנה.

רונן כהן: מה הרעיון שעומד מאחרי כל העניין הזה?

רונן כהן: לא מדובר על עולים ספציפית, לא מדובר על זכאים ספציפית, מדובר על זה שהגיעו למסקנה שהרבה מאוד אנשים קונים דירות ואת כל ההון העצמי שלהם וכל הקפיטל שלהם והרבה פעמים נמצאים ברחובות כי הם לא מסוגלים לעמוד בהחזרים, קונים דירות מחשש שכל שנה הם יצטרכו לעבור מדירה לדירה.

רונן כהן: וזה בעצם היה הרעיון של בנייה להשכרה.

רונן כהן: הרעיון המקורי.

רונן כהן: הרעיון אומר שהקבלן יהיה מחויב להשכיר לאותם אנשים למשך 25 שנה.

רונן כהן: הם לא מחויבים אליו למשך 25 שנה, זו אופציה.

רונן כהן: הוא מחויב כלפיהם.

רונן כהן: הם לא מחויבים כלפיו.

רונן כהן: ולמעשה זה מקטין את הבעיה הזאת ואת החשש.

שלמה מולה: אתה מדבר איתנו על תוכניות של משרד הבינוי והשיכון, אבל 'עוד לא יצא שום דבר מהתנור' זה עוד בחוק.

מיכאל נודלמן: אם היתה בנייה, ואנחנו מדברים על כמה שנים, זה חוק של שטרית.

מיכאל נודלמן: כמה שנים?

שלמה מולה: אם היום אומרים לך יש לך דיור בשכירות לעולי דרום אפריקה.

שלמה מולה: זה עניין של סדר עדיפויות תקציביות.

שלמה מולה: שמעתי אותך ואמרת שאנחנו לא נעשה הבדל בין לבין, את שהממשלה תעשה סדר.

שלמה מולה: אבל אם הממשלה מקבלת סדר עדיפויות מה תהיה המלצה שלכם?

שלמה מולה: השאלה אם אתם יכולים לבוא לאיזה דיון שיתקיים במשרד הקליטה, לבוא עם תוכנית ממוקדת.

רונן כהן: כל התוכניות שאנחנו בונים ביחד אנחנו ניזונים מנתונים של הסוכנות, נתונים של הקליטה.

רונן כהן: אין ספק.

רונן כהן: אין בכלל בעיה.

רונן כהן: זה לא שאנחנו מהצד השני של המתרס.

רונן כהן: משרד השיכון זכות קיומו זה שהוא נותן פתרונות למגורים.

רונן כהן: בשנת 2008 יצאה לדרך תוכנית בתל אביב, של מאה יחידות דיור, שכרגע זה מוקפא בגלל שהיזם בא והציע פתרון שיש בו גם שטחי מסחר, וזה בניגוד לחוק.

רונן כהן: החוק אומר שהדירות יהיו כולן מושכרות ולא מדובר על עסקים.

רונן כהן: יצאה תוכנית במודיעין בתחום הצפוני, קוראים לזה ציפו, העירייה עם סיבותיה, ואני לא אומר נכון, לא נכון, החליטה להתנגד לזה.

משה ספקטור: העירייה לא התנגדה.

משה ספקטור: אתה לא תקבע במודיעין אלא אם תהיה ראש עיר.

משה ספקטור: איפה יבנו הבתים.

משה ספקטור: אנחנו לא נגד, אבל לא ניתן לכם, בונים עיר, שמעת מכולם יפיפייה, לא תעשו קטע אחד לסלאם.

משה ספקטור: כולם יברחו כי לא בניתם נכון.

משה ספקטור: אתם טועים ואתם רוצים להכתיב.

משה ספקטור: לא תכתיבו.

משה ספקטור: מודיעין יש לה עירייה, יש לה ראש עיר.

משה ספקטור: הוא אחראי כלפי התושבים.

משה ספקטור: זאת התשובה.

משה ספקטור: אני אראה לך מה קורה אצלנו.

משה ספקטור: אתה בונה דירות של שניים וחצי חדרים.

רונן כהן: מדובר על בנייה חדשה.

רונן כהן: למה שניים וחצי חדרים?

רונן כהן: מאה מטר.

רונן כהן: ותראו מה זה בניין להשכרה.

רונן כהן: אתה לא יכול לבנות דירות.

רונן כהן: אתה יכול לבנות בניין.

משה ספקטור: היום מדובר על עולים מדרום אפריקה.

משה ספקטור: יש לך הצעה?

משה ספקטור: אז אל תסביר מה אתה עושה.

משה ספקטור: אני לא יושב ראש.

רונן כהן: סליחה.

רונן כהן: התוכנית הזו היא לא פשוטה.

רונן כהן: רוב הקרקעות הן פרטיות במרכז הארץ.

רונן כהן: היזמים צריכים לבוא בהצעות בשנת 2008 על פי תוכנית עבודה.

רונן כהן: בתל אביב, במודיעין, בראשון לציון ובירושלים.

רונן כהן: יש פה ניסוי ותעייה.

רונן כהן: אנחנו מתחילים.

רונן כהן: אם זה עובד הכיוון הוא ללכת ולהרחיב את זה.

רונן כהן: להתחיל באלפי דירות זה הממשלה לא מסכימה.

רונן כהן: אם זה תופס זה ילך ויתפוס ליותר מרחב ויגידלו את סדרי העדיפויות.

רונן כהן: זה פילוט בחוק.

רונן כהן: אם זה יצליח יגדילו את זה.

רונן כהן: יש כבר תוכנית ל-2009 שנמצאת בגיבוש.

רונן כהן: והרעיון הוא להרחיב את זה.

רונן כהן: אני מניח שאם הממשלה תחליט שזה לא יופנה לשוק החופשי ולזוגות צעירים אלא לקליטה, אז זה יהיה לקליטה.

רונן כהן: הפרוגרמות כבר נמצאות.

שלמה מולה: אני רוצה להציע אדוני היושב ראש לקרוא למשרד ראש הממשלה לקיים דיון דחוף בעניין עם כל הגורמים הרלוונטים על בסיס האינפורמציה שנמסרה לנו על ידי יועץ ראש הממשלה אבי.

שלמה מולה: יש להם כוונות כאלה.

שלמה מולה: ולבקש לקיים דיון נוסף בעניין הזה במהלך מושב הקיץ הזה.

שלמה מולה: אצלנו בוועדה אנחנו צריכים להיות גורם מאוד לוחץ לכל משרדי הממשלה וגופים שעוסקים בנושא של הקליטה.

שלמה מולה: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: שמענו את מה שנוגע לסעיף ראשון, עכשיו נלך לסעיף שני.

גלית לוי: אני מנהלת התאחדות התעשיינים במרחב ירושלים.

גלית לוי: נמצא איתי גם תעשיין שהוא חבר הנהלה ולאחר מכן הוא יציג את האמירה שלו.

גלית לוי: קודם כל בראשית דבריך אדוני היושב ראש אתה דיברת על כך שהמדינה צריכה בעצם להירתם ולענות לאתגר שעומד בפנינו.

גלית לוי: מה שאני הייתי שמחה להוסיף זה שהמגזר העסקי כאחד הגורמים החשובים פה במדינה במשק, צריך להיות מעורב עוד בשלבים הראשונים של אתגרים כדוגמת אלו.

גלית לוי: כמייצגת את הגורם העסקי החשוב ביותר במדינה, חברות היי טק ומפעלי תעשייה, אני רוצה לספר על מודל שאנחנו מקיימים בשנה וחצי האחרונות בירושלים בהתייחס לקליטת עולים חדשים מצרפת ולבוא ולומר במסקנה ובשורה התחתונה, לראות את הדברים בראייה יזמית, לראות את היזמים כפוטנציאלים בעצם לחולל מקומות עבודה נוספים לעולים חדשים נוספים שיגיעו מאותן מקומות ולראות את הדברים גם עם הערכים המוספים למשק של אותה עליית מערב שבה יש פוטנציאל גדול כמו ששמענו מדבריך דורון, פוטנציאל גדול של יזמים, אנחנו חושבים שזה בעצם אחד הדברים שיכול לקחת את אתגר העלייה הזו ולקדם אותה כמה צעדים קדימה.

גלית לוי: בשנה וחצי האחרונות אנו חווים חוויה יוצאת דופן עם עולים חדשים מצרפת.

גלית לוי: הגיעו לירושלים קרוב ל-30 יזמים שהקימו עסקים בירושלים.

גלית לוי: הם מעסיקים מאות ויותר מזה צעירים שהם גם מצרפת.

גלית לוי: חלק מההחלטות שלהם להקים עסק בירושלים, להעביר עסקים משם לכאן, נובעות מהרצון שלהם ליצור מקומות תעסוקה לאחיהם הצעירים.

גלית לוי: אנחנו מצאנו קהילה של אנשי עסקים שרק חיכו לחבירה אלינו.

גלית לוי: אנחנו כמייצגים אנשי עסקים תעשיינים, את הגדולים ביותר במרחב, באופן כללי במדינה, ידענו לעשות את החיבורים איתם וידענו לתת להם מענים על סוגיות ביורקרטיות, על נושא טיפול שאנחנו יודעים לתת לאנשים המקומיים, וחשוב מכל לחבר אותם באמת לקהילייה העסקית המקומית, מצאנו שהעסק הזה עובד ועובד מצוין.

גלית לוי: כל שבוע פונה אלינו יזם נוסף.

גלית לוי: העסק פועל בשיטת חבר מביא חבר.

גלית לוי: המסרים עוברים החוצה ועוברים פנימה.

משה ספקטור: האם זה נכון שיש אזור עדיפות א' בירושלים?

גלית לוי: יש אזור עדיפות א' אבל אני לא כל כך מכירה את החוקים שנותנים את ההטבות של המענקים.

גלית לוי: אני כן מדברת על העלייה היזמית, על אותם יזמים שיודעים להביא איתם את הרעיונות, יודעים להביא את הכסף, ואחד מהנקודות שציינתי בקשר לעלייה מצרפת, כסף זו הבעיה האחרונה.

גלית לוי: התאחדות התעשיינים כמי שמייצגת את הסקטור העסקי ברגע שהיא התחברה לאותם אנשים ידעה לתת להם תשובות.

גלית לוי: מהחוויה שלי איתם הם לא חיפשו כסף, הם מחפשים פתרון בעיות בירוקרטיות, הם מחפשים הטבות בארנונה, הם מחפשים דיני עבודה.

גלית לוי: הם לא יודעים, הם לא מכירים.

גלית לוי: אלה דברים שאנחנו יודעים לתת.

גלית לוי: הראייה הזאת איך בעצם לראות את הפלח היזמי כמחולל עליית מדרגה באתגר של קליטת העלייה זה דבר חשוב.

גלית לוי: וברשות

גלית לוי: כם בשלב הזה אני אעביר את רשות הדיבור לנתן שפירו.

גלית לוי: נתן הוא עולה חדש.

גלית לוי: יש לו עסק בירושלים בעטרות.

גלית לוי: הוא יספר בעצם איך הוא רואה את הדברים שוב ממשקפיים של יזם, מהזווית של הסקטור העסקי, איך נכון להיות מעורב עוד בשלב של הבאת היזמים.

נתן שפירו: דבר ראשון, צר לי לראות שהדברים לא השתנו.

נתן שפירו: עובר הזמן והמודל זה אותו מודל ואני מדבר כאיש עסקים.

נתן שפירו: המודל הזה לא עובד.

נתן שפירו: אני חושב שצריך לעשות שינוי.

נתן שפירו: אני רציתי לעשות עלייה לישראל.

נתן שפירו: במשך חמש שנים באתי כמה פעמים בשנה לראות אלטרנטיבות.

נתן שפירו: מה זה היה?

נתן שפירו: עבדתי על תערוכה באזור שלי ולא יצא מהתערוכה שום דבר.

נתן שפירו: לא היה לי עם מי לדבר.

נתן שפירו: באתי לסוכנות עם כל הכבוד לסוכנות, לא שווה השליח והיו לי שני שליחים.

נתן שפירו: אני ממכסיקו.

נתן שפירו: אני לא יודע מה העלות, אם אתם עושים עלות של שליח, אם אתם מחלקים לדרום אפריקה והפתרון שלכם זה לשלוח עוד אחד על 150 עולים, אז מה העלות של הדבר הזה.

נתן שפירו: הרעיון שלי כי אני לא בא כדי להיות נגטיבי.

נתן שפירו: הסוכנות עשתה משהו טוב.

נתן שפירו: יום אחד הגעתי למרכז הקהילתי במכסיקו וראיתי שמגיע איזה בן אדם של הסוכנות לדבר איך עושים עסקים במדינת ישראל.

נתן שפירו: אוקיי.

נתן שפירו: ישבתי, שמעתי יומיים, סליחה הוא דיבר הרבה שטויות, אבל מזה פתאום אני אמרתי, אני אשלח מכתב.

נתן שפירו: שלחתי מכתב לאנשים של הענף שלי, יהודי מכסיקני רוצה להשקיע כסף אבל אני רוצה לעשות עליה.

נתן שפירו: ענו לי שני אנשים.

נתן שפירו: בתכלס הגעתי לפה ארצה לבד.

נתן שפירו: הסוכנות אחר כך נתנה לי באופן תיאורטי איזה סיכום , הוא רק כתב דברים כדי לקבל כסף.

נתן שפירו: כל מה שהוא כתב לא היה נכון, אפילו הטלפונים והכתובות שהוא נתן, אבל בסדר, מדינת ישראל שילמה לו.

נתן שפירו: לא היה לי עם מי לדבר.

נתן שפירו: הרעיון שלי הוא מאוד פשוט.

נתן שפירו: דבר ראשון צריכים להגיע אנשים שעשו עלייה.

נתן שפירו: זה אותו הדבר בדרום אפריקה או וונצואלה עם הוגו צ'אבז, או מכסיקו.

נתן שפירו: אנשים שיש להם את הכסף או שהם אמרו קנדה, ארצות הברית.

נתן שפירו: למה לא חושבים על ישראל?

נתן שפירו: יש אנשים שיש להם כסף ואתם לא צריכים לתת כסף.

נתן שפירו: מה שאתם צריכים זה לשנות את המנטליות הקיימת.

נתן שפירו: צריכים להגיע למדינה אנשי תעשייה, להגיד באנו שניים או שלושה אנשים.

נתן שפירו: לתת איזה מוטיבציה.

נתן שפירו: אולי כמו שנאמר פה, שיבואו פה לשבוע.

נתן שפירו: צריכים לדעת עם מי לדבר.

נתן שפירו: יש את התאחדות התעשיינים.

נתן שפירו: התאחדות התעשיינים לא פועלת, לא קרובה לאף אחד מהיושבים פה.

נתן שפירו: עכשיו מה קורה?

נתן שפירו: לי באופן אישי אולי מאז שאני עשיתי עלייה וראו שאני ברוך השם הצלחתי והקמתי פה מפעל.

נתן שפירו: יש לי מפעל עם 65 עובדים בירושלים, 3000 מטר מרובע שעושה גופי חימום.

נתן שפירו: המפעל כשאני לקחתי אותו היה בפשיטת רגל.

נתן שפירו: עשיתי שותפות עם אנשים.

נתן שפירו: אם כבר בא תעשיין הוא צריך שתהיה לו כתובת.

נתן שפירו: וכתובת עם איש עסקים.

נתן שפירו: זאת אומרת, אם הוא בענף של הפלסטיקה או של המתכת הוא יכול להגיע למישהו כמו התאחדות התעשיינים, לעשות קשר, לבוא עם סל הקליטה 3000 שקל או 5000 שקל.

נתן שפירו: זה לא מה שצריך.

נתן שפירו: מה שצריך זה בן אדם שירגיש שיש לו כתובת.

נתן שפירו: אם הוא צריך עורך דין.

נתן שפירו: אם הוא רואה את הפוטנציאל העסקי הוא יגיע.

נתן שפירו: אחר כך יגיעו יותר.

נתן שפירו: כמה עולה שליח שמביא 150 עולים.

נתן שפירו: כמה משפחות הגיעו מדרום אפריקה?

נתן שפירו: 40 משפחות או 50 משפחות.

נתן שפירו: ושולחים עוד שליח.

נתן שפירו: מה?

נתן שפירו: כדי שהוא יראה משפחה אחת פעם בשבוע.

נתן שפירו: זה אבסורדי.

גלית לוי: כשמאתרים מקורות שיש בהם פוטנציאל של יזמות תפנו אלינו, אנחנו נצרף תעשיינים לאותו מקום שבו יש יזמים פוטנציאלים.

גלית לוי: יבוא היזם כי מישהו דיבר איתו בשפה שלו כמו שהציג את זה נתן, הוא יקים פה מקומות עבודה במודיעין לצעירים שיגיעו.

נתן שפירו: ארצות הברית זו אחת מהמדינות הכי קשות כדי לקבל ויזה.

נתן שפירו: זה כמעט בלתי אפשרי.

נתן שפירו: כאשר בא בן אדם והוא מביא כסף הוא מביא איקס כמות, אני חושב שהוא עובד על 2 מיליון דולר, ויש הרבה יהודים שרוצים לצאת מהמדינות האלה עם הרבה כסף.

נתן שפירו: אנחנו היינו צריכים לעשות תוכנית מיוחדת לאנשים האלה שהם יביאו את הכסף, כי לא עולה למדינה והם יביאו הרבה מקומות עבודה.

נתן שפירו: לא יכול להיות מודל אחד שהוא טוב לרופא ואותו מודל שיתאים לאדם צעיר, ולתעשיין.

נתן שפירו: צריך להיות פרויקט מסוים לדברים האלה.

מיכאל נודלמן: בגלל זה אני הזמנתי, כי ראיתי פה בן אדם מצרפת שיש לו מפעל פה וכמות כסף שהוא עושה במפעל, מספיק מכובד.

מיכאל נודלמן: אני חושב שזו הצלחה.

מיכאל נודלמן: חשבתי שזו דוגמה, לא לכולם אבל לחלק מהעולים מדרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאין ארגון יותר טוב מאשר התאחדות התעשיינים.

מיכאל נודלמן: הם עושים עבודה טובה.

מיכאל נודלמן: הם עושים פרויקטים לא רק לביזנסמנים שיש להם כסף, הם עושים תוכניות לאלה שאין אצלם כסף.

נוגה מליניק: נכון.

נוגה מליניק: אנחנו גם מעורבים בנושא של הכשרה.

נוגה מליניק: זה מזווית אחרת, מהיבט אחר.

נוגה מליניק: מיפוי צרכים.

נוגה מליניק: יש לנו פה את משרד הקליטה.

נוגה מליניק: צריכים להעביר אותם לגורמי השמה.

נוגה מליניק: זה גם נושא שאנחנו יודעים.

מיכאל נודלמן: אני הזמנתי נציגה מאגף מיסים.

מיכאל נודלמן: גם זה מעניין, איך המדינה יכולה להעדיף עולים חדשים ביזנסמנים.

טלי דולן: בוקר טוב ותודה על ההזמנה.

טלי דולן: אני היועצת המשפטית של מנהל הכנסות המדינה במשרד האוצר.

טלי דולן: אני רוצה לספר לכם על הצעת חוק שמשרד האוצר מתכוון להניח בימים הקרובים על שולחן הכנסת ובהצעת החוק הזאת אנחנו מתכוננים לתת הרבה מאוד הטבות במס לעולים חדשים ולתושבים חוזרים.

טלי דולן: אני כמובן חייבת לציין בפניכם שזו הצעת החוק כפי שאושרה על ידי הממשלה ומן הסתם ייעשו בה שינויים תוך כדי הליכי החקיקה בכנסת.

טלי דולן: אבל זו ההצעה כפי שאושרה כבר על ידי הממשלה להנחה בכנסת.

טלי דולן: אני מדברת אך ורק על הטבות במס.

טלי דולן: כמובן לא רק לעולים מדרום אפריקה, אלא גם העולים הבאים לישראל מכלל מדינות העולם כולל דרום אפריקה.

טלי דולן: מה שאנחנו רוצים לקבוע בהצעה הזאת הוא שעולה חדש ותושב חוזר, כשאני אומרת תושב חוזר אני מתכוונת לתושב ישראל לשעבר שהיה עשר שנים לפחות מחוץ לישראל, מתוכן כבר 8 שנים שהוא כבר לא נחשב כתושב ישראל לצורכי פקודת מס הכנסה.

טלי דולן: אנחנו מדברים על איזושהי הוראת שעה.

טלי דולן: על איזושהו חלון הזדמנויות במסגרת שנות השישים למדינת ישראל.

טלי דולן: אלה שיבואו ארצה בשנות המס 2008 ו- 2009, יהיו פטורים במשך עשר שנים מכל מס על הכנסה שיש להם מחוץ לישראל, בין הכנסה פירותית, הכנסה מעסק, הכנסה מדיבידנד, הכנסה מריבית, ובין הכנסה ממכירת נכסים שהיו להם בישראל והם מבקשים למכור אותם בחו"ל עכשיו כשהם הפכו להיות תושבי ישראל.

טלי דולן: קיימות כבר היום בפקודת מס הכנסה הטבות לעולים חדשים.

טלי דולן: היום עולה חדש פטור ממס על הכנסה מעסק למשל שהיה לו מחוץ לישראל במשך ארבע שנים.

טלי דולן: אנחנו מבקשים בהצעת החוק הזאת להעלות את תקופת הפטור לעשר שנים.

טלי דולן: אם יסגרו את העסק שלהם שם יהיה להם מס רווח הון.

טלי דולן: אתה גם לא חייב לסגור ביום הראשון.

טלי דולן: אולי אתה משאיר את הבן שלך שם ואתה חושב שהבן שלך יצליח לנהל את זה.

טלי דולן: אתה מגיע לארץ, אתה לא יודע אם אתה תרצה להישאר בארץ, עשר שנים אתה בארץ.

טלי דולן: אחרי תשע שנים כשמסתבר כשהבן שלך רוצה ללכת ללמוד פילוסופיה סינית אתה מוכר בהיותך תושב ישראל את העסק שהיה לך בדרום אפריקה.

טלי דולן: מדינת ישראל אומרת, פטור ממס במדינת ישראל.

טלי דולן: אני לא אכניס אתכם לכל דיני המס, אני רק אגיד לכם שזו עשויה להיות עסקה שלא תהיה חייבת במס באף מדינה.

טלי דולן: למה?

טלי דולן: כי אמנות המס בין ישראל לבין רוב המדינות האחרות אומרות זכות המיסוי למדינת התושבות.

טלי דולן: זאת אומרת שאחרי תשע שנים כשאתה מוכר את העסק שהיה לך בדרום אפריקה אומרת האמנה, זכות המיסוי על נכס שנמכר במדינה אחת על ידי תושב מדינה אחרת זכות המיסוי למדינה שבה אותו אדם הוא תושב.

טלי דולן: באה מדינת ישראל ואומרת פטור ממס.

טלי דולן: ולכן בחלק גדול מהמקרים יהיה מדובר בחיסול עסקים בחו"ל, בפטור ממס כלל עולמי.

טלי דולן: אחת המתנות הכי גדולות שאפשר לבקש, לדעתי.

נוגה מליניק: אבל יש היום הרבה עולים שיש להם איזושהי הכנסה בחו"ל.

נוגה מליניק: זה כל הכנסה, זה לא רק מעסק, כל הכנסות בחו"ל הם לא חייבים לדווח עליהן אני הבנתי.

נוגה מליניק: נכון?

טלי דולן: תיכף אני מגיעה גם לדיווח.

טלי דולן: עכשיו תבואו ותגידו אוקיי אז במשך עשר שנים הוא לא צריך לשלם אבל הוא צריך בטח לדווח.

טלי דולן: אנחנו אומרים לא.

טלי דולן: כמעט הייתי אומרת בעל הבית השתגע.

טלי דולן: לא, אתם גם לא צריכים לדווח לנו על ההכנסות שיש לכם מחו"ל.

טלי דולן: מפאת קוצר הזמן אני לא אכנס לדרכים שבהן סגרנו את זה.

טלי דולן: בדרך כלל המטרה שלנו היא למנוע פרצות בחוקי המס.

טלי דולן: פה סגרנו את זה כדי שבאמת העולה החדש לא יהיה חייב במס על ההכנסות האלה בכל דרך.

טלי דולן: לדוגמה, אני אומרת שהעולה החדש פטור ממס על הכנסות מנכסים שהוא מוכר בחו"ל אחרי שהוא כבר לתושב ישראל.

טלי דולן: מה קורה עם תיק פורטפוליו?

טלי דולן: היה לו תיק פורטפוליו במנהטן בניו יורק.

טלי דולן: הוא מגיע לארץ.

טלי דולן: ברגע שהוא ימכור את נייר הערך הראשון ובהיותו תושב ישראל יקנה נייר ערך לחילוף אותו נייר ערך, הוא כבר ימכור נכס שהוא קנה, כשהוא תושב ישראל, לא כשהוא תושב ארצות הברית.

טלי דולן: באנו ואמרנו תחליף את הפורטפוליו האלה בתנאים שקבענו אבל שתשתמש באמת בכספים שאתה מקבל ממכירת הפורטפליו, תחליף את ניירות הערך האלה בתיק הפורטפוליו שהיה לך לפני שעלית לישראל במשך עשר שנים פטור.

טלי דולן: כיוון שעליה לישראל זה דבר כל כך קשה ושינוי התושבות הוא דבר כל כך קשה, נתנו מה שנקרא שנת הסתגלות.

טלי דולן: הווה אומר אתה בא לארץ, הרבה פעמים מתחילים הוויכוחים עם פקידי השומה, אתה מכרת את העסק שלך שם, אתה באת עם המשפחה, אתה מכרת את הדירה שם, אתה קונה דירה פה, אנחנו כבר רואים אותך לצורכי מס כתושב ישראל.

טלי דולן: בתיקון הזה אנחנו אומרים, השנה הראשונה היא שנת הסתגלות.

טלי דולן: פרושו של דבר אני לא אראה אותך עדיין כתושב מדינת ישראל לצורכי מס בשנת ההסתגלות.

טלי דולן: בתום השנה אתה תחליט האם אתה רוצה להישאר פה או לא, תרצה להישאר פה, נותרות בפניך עוד תשע שנות פטור ממס על כל הכנסה שיש לך בחו"ל ועל רווח הון שאתה מוכר בחו"ל.

טלי דולן: אני כבר יכולה להרגיע אתכם שתיקנו את כל הסעיפים שבהם יכולנו "להפיל" את העולה החדש כיוון שלמשל ההכנסה לא מתקבלת על ידי העולה החדש כיחיד אלא הוא מקים בארץ חברה.

טלי דולן: ואת החברה רואים עתה כחברה תושבת ישראל.

טלי דולן: אמרנו לא.

טלי דולן: אם בעל השליטה בחברה הזו הוא העולה החדש אנחנו גם נראה את החברה כחברה שהיא תושבת חוץ.

טלי דולן: אותו דבר עשינו הוראות לעניין חברת משלח יד מיוחדת שזו חברה שהיא נשלטת על ידי תושבי ישראל שיש להם משלח יד בחו"ל, אמרנו, אנחנו לא נספור את העולה לצורך קביעה האם החברה הזו היא חברה למשלח יד מיוחדת.

טלי דולן: לא אלאה אתכם בכל הסעיפים בפקודה.

טלי דולן: אני מקווה שאתם סומכים עלי כשאני אומרת לכם שתיקנו את כל הסעיפים כדי שלא יגיד העולה החדש או מי מקרובי משפחתו, יישאר שם כי אם למשל אתה עולה ארצה אז החברה שאנחנו בעלי המניות בה תהפוך להיות חברה תושבת ישראל.

טלי דולן: אנחנו גם מתקנים את הפרק בפקודת מס הכנסה שמתייחס לנאמנות כדי שאם יש לנו עולה חדש שבא ארצה ויש לו נאמנות גם שהוא לא ייפגע.

טלי דולן: ודבר אחרון שאני רוצה להתייחס אליו זה לגבי אוכלוסיה פחות מבוססת אבל זה נושא שמעניין את רוב העולים החדשים.

טלי דולן: יש סעיף בפקודת מס הכנסה שאומר היום שעולה שמביא קצבה מחוץ לישראל יהיה פטור ממס על אותו סכום שהוא היה פטור במדינת המושב שלו אילולא הוא היה עולה לישראל.

טלי דולן: הסעיף הזה גורם לנו להרבה מאוד בעיות.

טלי דולן: למה?

טלי דולן: כי למעשה אנחנו מדברים פה במס תיאורטי.

טלי דולן: אני יודעת איך בדיוק הוא היה מקבל את הפטור במדינה שלו.

טלי דולן: בינתיים הילד שלו הגיע לגיל 18.

טלי דולן: יש לו כמה נקודות זיכוי פחות.

טלי דולן: אנחנו באים ואומרים, אתה העולה החדש שמקבל קצבה ממדינת המקור שלך שהיית תושב בה לפני שהפכת להיות תושב ישראל, תקבל בדיוק אותו הפטור שמקבל תושב ישראל.

טלי דולן: יש הגדרה של קצבה מזכה שזה בערך 7000 שקל פטורים.

טלי דולן: אני רק אגיד לכם עוד דבר, תושב ישראל מקבל פטור של עד 35% מהקצבה המזכה, העולה החדש יקבל פטור על כל הקצבה המזכה.

טלי דולן: כלומר 7000 שקלים.

טלי דולן: והכול לאחר תום עשר השנים שבהם העולה פטור ממס על כל הכנסה שהיא.

טלי דולן: זו הצעת החוק.

טלי דולן: כפי שאמרתי היא תונח על שולחן הכנסת אני מקווה ביום שני הקרוב.

טלי דולן: אני לא יודעת איך היא תצא בתום הדיונים בוועדת הכספים אבל מהניסיון הרב שנתי שלי היא מן הסתם תצא רק יותר טוב ולא פחות טוב.

טלי דולן: אז זהו.

טלי דולן: אם יש לכם שאלות אני אשמח לענות.

יונתן סליבוביץ: אני עולה חדש, יש לי עסקים בדרום אפריקה וגר במודיעין.

יונתן סליבוביץ: זה כבוד גדול להיות פה ולדבר עם חברי הכנסת.

יונתן סליבוביץ: אני רוצה לתת לכם היזון חוזר מפני שאני עולה חדש.

יונתן סליבוביץ: זה אודותי.

יונתן סליבוביץ: אתם מדברים אודותי.

יונתן סליבוביץ: אתם מתדיינים על העתיד שלי פה וההשתתפות שלי בכל דבר.

יונתן סליבוביץ: ואני וכמה מהחברים שלי שבאו לכאן אנחנו צריכים שקולנו יישמע.

יונתן סליבוביץ: היינו כאן ושמענו כל מה שיש לאנשים להגיד ואני צריך לומר שלכל אחד יש נקודות מאוד טובות.

יונתן סליבוביץ: גם אלה שהם בעד תשלום לדרום אפריקאים ואלה שאינם בעד זה.

יונתן סליבוביץ: אולי חלק מהדברים שאני עומד לומר יאכזבו כמה מן האנשים היושבים כאן.

יונתן סליבוביץ: אבל זו הדעה שלי וזו ההרגשה שלי ואני אנסה להיות קצר כמה שאפשר, במיוחד בהתחשב בעובדה שהזמן רץ כאן יותר מאשר בכל מקום אחר.

יונתן סליבוביץ: כאיש עסקים, אני בתקופת מעבר ובשלב הזה מפתח את האתר שלי באינטרנט ואני מנסה למצוא דרכים לקהילת העסקים בישראל כדי לנסות לכונן רשתות.

יונתן סליבוביץ: הדרך הכי טובה שהשגתי עד עתה היא פשוט לדבר עם ישראלים אחרים.

יונתן סליבוביץ: מוסדות כמו תלפיט למשל קישרו אותי עם אנשים אחרים וסייעו לי ברעיונות.

יונתן סליבוביץ: ההרגשה שלי היא שלא מדובר בתשלום יותר כסף לדרום אפריקאים.

יונתן סליבוביץ: יש אנשים שטובים עם כסף ויש אנשים שלא.

יונתן סליבוביץ: ההבנה שלי היא, שמוסדות כמו תלפיט זקוקים ליתר תמיכה והם צריכים יותר כסף.

יונתן סליבוביץ: לשם הכסף צריך ללכת.

יונתן סליבוביץ: אני מבין כל הכבוד להם.

יונתן סליבוביץ: יש להם עומס, המון פניות והם לא מאויישים כמו שצריך.

יונתן סליבוביץ: הם צריכים להתמודד עם עולים שמתלוננים ומייבבים כל הזמן, בכללם אני.

יונתן סליבוביץ: וזה לא קל.

יונתן סליבוביץ: והם זקוקים לסיוע ולשם אני מאמין הכסף צריך ללכת.

יונתן סליבוביץ: אנשים שרוצים לבוא לכאן באים לכאן מפני שיש להם מוטיבציה לבוא הנה.

יונתן סליבוביץ: יהיו מהיכן שיהיו, דרום אפריקה, רוסיה, מכסיקו.

יונתן סליבוביץ: אם אנשים באים מדרום אפריקה לכאן מפני שהם בורחים מפשע זו הסיבה הלא נכונה לבוא לכאן.

יונתן סליבוביץ: זו הדעה שלי.

יונתן סליבוביץ: אחד הקשרים שיצרה בשבילי נעמי היתה גברת בשם מיקי בלומברג.

יונתן סליבוביץ: מאוד דינמית, בת 75, מדרום אפריקה שמעורבת בתוכנית שנקראת "שותפות 2000.

יונתן סליבוביץ: אם אתם לא מכירים את התוכנית הזו, מה שהם עושים הם לייסד שותפויות בעסקים בישראל עם פרטנרים מדרום אפריקה וגם באמריקה.

יונתן סליבוביץ: וושינגטון במיוחד.

יונתן סליבוביץ: הם מנסים לעודד תחושת ציונות בין הצעירים.

יונתן סליבוביץ: הם מנסים שהצעירים האלה יבואו וישתתפו.

יונתן סליבוביץ: ומה שקורה פעמיים בשנה האנשים האלה מדרום אפריקה באים, פוגשים בתוכנית, הם יושבים בוועדה ומחליטים החלטות והם משתתפים והם מעורבים.

יונתן סליבוביץ: מיקי בלומברג היא מ-IUA הם גם מנסים לגייס כספים והם עושים זאת בצורה יעילה מאוד.

יונתן סליבוביץ: אולי לא מדובר בסכום עתק אבל הם עושים זאת ביעילות.

יונתן סליבוביץ: אני אתן דוגמה.

יונתן סליבוביץ: אני הייתי מעורב בחברה בדרום אפריקה ואחת מתחומי המומחיות שלנו היה בתעשיית היין.

יונתן סליבוביץ: כרגע תעשיית היין הישראלית מתחילה לשגשג ולגדול.

יונתן סליבוביץ: יש פוטנציאל עצום.

יונתן סליבוביץ: אבל יש גם גישה שהיא שגויה כאן.

יונתן סליבוביץ: זה לא מאה אחוז נכון.

יונתן סליבוביץ: אנחנו עברנו זאת בדרום אפריקה לפני 15 שנה כשדרום אפריקה נרדמה והאוסטרלים הגיחו והם השתלטו על תעשיית היין.

יונתן סליבוביץ: לכן אני יכול להוסיף הרבה בתחום הזה.

יונתן סליבוביץ: הבונוס הוא שאני רוצה לעשות דבר מה למען ישראל.

יונתן סליבוביץ: זו לא רק שאלה שאני רוצה להתפרנס.

יונתן סליבוביץ: כן.

יונתן סליבוביץ: זה חשוב אבל נוסף לכך יש מוטיבציה אמיתית, תשוקה, רצון, להיות מעורב ולעשות משהו בשביל הארץ הזאת.

יונתן סליבוביץ: לגבי התוכנית "שותפות 2000" הלכתי בוקר אחד עם מיקי בלומברג וקיבלתי יותר מידע ויותר טלפונים ויותר תובנות בקשר לתעשייה הזאת בבוקר אחד מאשר בכל השנה שהייתי כאן כבר.

יונתן סליבוביץ: לכן אני מאמין שעוד מקום שצריכים לכוון כלפיו, שהממשלה וחברי הכנסת צריכים לתת דעתם עליו, זה תוכניות מסוג זה.

יונתן סליבוביץ: פרוייקטים כאלה.

יונתן סליבוביץ: להתחיל פרויקטים כאלה ולהרשות להם לפרוח.

יונתן סליבוביץ: הרקע שלי הוא גם ביחסי ציבור.

יונתן סליבוביץ: בישראל חסר את הדבר הזה.

יונתן סליבוביץ: אנשים אפילו בארצות הברית שהיא פרוגרסיבית יש להם עדיין את התחושה שאנשים בישראל חיים בבונקר.

יונתן סליבוביץ: המנטליות הזו צריכה להיות מופרכת.

יונתן סליבוביץ: אנשים לא צריכים לבוא לישראל מפני שהם בורחים מפשע.

יונתן סליבוביץ: הם צריכים לבוא לכאן מסיבות ציוניות.

יונתן סליבוביץ: הם צריכים לבוא לכאן בגלל שזו אדמתם שהובטחה לאבותיהם.

יונתן סליבוביץ: מישהו כמוני יכול לעזור כאן וזה יכול להיות בעל ערך.

יונתן סליבוביץ: ליצור יחסי ציבור טובים לישראל בדרך כזו שאפשר יהיה לכונן קשרי עסקים מחוץ לישראל וכן ליצור את המוטיבציה כך שיהודים אחרים יבואו לכאן.

יונתן סליבוביץ: אני אומר זאת מבחינתי, אני מיקרוקוסמוס בהקשר לתעשיית היין.

יונתן סליבוביץ: אני פוגש אנשים שחושבים שהם יודעים כיצד לגשת לתעשיית היין.

יונתן סליבוביץ: אני למשל לוקח חלק ביריד היין הלונדוני שהוא יריד מוערך כשכל הארצות המייצרות יין נוכחות.

יונתן סליבוביץ: אני יכול להגיד לכם שלא היתה לי השראה מהדוכן הישראלי.

יונתן סליבוביץ: ואני לא מנסה למעט בחשיבות הישראלים.

יונתן סליבוביץ: אני אוהב את הישראלים.

יונתן סליבוביץ: אני מסיים אולפן ב' בסוף החודש הזה.

יונתן סליבוביץ: אני אוהב את השפה העברית.

יונתן סליבוביץ: אלה דברים חשובים שצריך לקחת בחשבון.

יונתן סליבוביץ: תודה לכם.

שרי אלבוכר: אני פרויקטורית עליה קהילתית בעיר מודיעין, גם לדרום אפריקה, גם לצפון אמריקה, גם לאנגליה וגם לאוסטרליה.

שרי אלבוכר: אז אני בעצם רואה את הקליטה של כל ארבע המדינות.

שרי אלבוכר: אני גם הצטרפתי לשליחות שיצאה בסוף מאי לדרום אפריקה.

שרי אלבוכר: זו היתה הפעם הרביעית שנסעתי לשם.

שרי אלבוכר: וחבל שאבי לא פה כי הוא התחיל בזה כשהוא אמר שיש לו הרגשה שאין גיבוש פה בין כל הארגונים שבעצם יושבים פה מסביב לשולחן.

שרי אלבוכר: אני חייבת להגיד שזה לא נכון.

שרי אלבוכר: היום נתמקד בעולי דרום אפריקה.

שרי אלבוכר: אני נולדתי שם, גדלתי שם ולפני 17 שנה עליתי.

שרי אלבוכר: המצב השתנה כל כך הרבה שם, שכל פעם, גם בשנה וחצי האחרונות כשחזרתי ארבע פעמים, כל פעם שאני חוזרת לשם המצב נהיה יותר גרוע.

שרי אלבוכר: ראינו את ההוכחות בערב העלייה האחרון שמי היה מאמין שבבניין אחד ביוהנסבורג יסעו לשם 500 איש לערב עלייה.

שרי אלבוכר: שלא לדבר על הראיונות האישיים, 740 ראיונות אישיים.

שרי אלבוכר: זה כבר מוכיח שאמנם המספרים לא ענקים בדרום אפריקה מבחינת עלייה אבל יש התעניינות מאוד גדולה.

שרי אלבוכר: כפרויקטורית אני רואה מצוקה שם גם כלכלית מאוד גדולה.

שרי אלבוכר: ברגע שהם מחליטים למכור את הדירה ולעבור לפה הכסף הערך שלו כל כך נמוך שהם בעצם שהם מגיעים לפה הם לא מגיעים עם ההון.

שרי אלבוכר: נכון בדרום אפריקה הם חיים חיים עשירים אבל כשהם באים לפה זו לא אותה רמת חיים.

שרי אלבוכר: צריכים להתייחס לזה.

שרי אלבוכר: הם צריכים תמריצים.

שרי אלבוכר: מה שיש להם היום כעלייה קהילתית זה פרויקט שראינו את התוצאות.

שרי אלבוכר: במסגרת הפרויקט הזה, העלייה כן התבגרה.

שרי אלבוכר: אבל העזרה הממשלתית שנתנו לעלייה הקהילתית,לדוגמה שכר דירה, גם זה הורידו ב-28%.

שרי אלבוכר: אז גם הכסף לא שווה הרבה, גם מחירים בארץ עלו.

שרי אלבוכר: יש מצוקה.

שרי אלבוכר: חייבים שכר דירה.

שרי אלבוכר: מיסים זה דבר שיכול לעזור.

שרי אלבוכר: אבל יש כל מיני דברים שצריכים לקחת אותם בחשבון.

שרי אלבוכר: תעסוקה.

שרי אלבוכר: אמנם יש אנשי עסקים, יוזמות זה לא דבר שלא צריכים לחנך וללמד את איש העסקים הדרום אפריקאי, אבל מגיעים לפה וכן לדוגמה, אנשים שיש להם רישיונות שלא מוכרים, מה עושים איתם בארץ.

שרי אלבוכר: אנחנו אומרים לדרום אפריקאים אתם צריכים להיכנס לאולפנים מקצועיים ואולפנים רגילים במשך שנה שלמה.

שרי אלבוכר: לא לעבוד כי אתם צריכים לרכוש שפה.

שרי אלבוכר: אין להם את האמצעים הכספיים לעשות את הדבר הזה.

שרי אלבוכר: בלי הרישיונות האלה הם לא יכולים לעבוד פה בארץ.

שרי אלבוכר: בלי תמיכה של הממשלה, בלי תקציבים נוספים תלפיט לא יכולים לתת את הכסף שלהם שזה כסף שבעצם בא רק מתרומות.

שרי אלבוכר: עיריית מודיעין עם כל מה שראש העיר מנסה לפתח בעיר וקליטת העולים הוכיחה את עצמה, אנחנו לא יכולים להמשיך.

שרי אלבוכר: אנחנו מכשילים את העולים פה.

שרי אלבוכר: אנחנו לא יכולים להשוות אותם למדינות אחרות כרגע.

שרי אלבוכר: כי המצב שם במדינות אחרות הוא לא גרוע.

שרי אלבוכר: אני עובדת עם אנשים יום יום בשטח אז אני רואה את המצוקות שלהם גם לפני שהם מגיעים וגם אחרי שהם מגיעים.

שרי אלבוכר: דיברנו ודיברנו אבל תכלס הנקודה הסופית שצריכים לעזור, להגדיל תקציבים, צריכים להתייחס לזה כפרויקט לפני שזה מגיע למצוקה.

מיכאל נודלמן: יש פה בעיות.

מיכאל נודלמן: יש עליה מרוסיה, יש עליה מצרפת, יש עליה מדרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: המדינה לא יכולה לעזור, להעדיף עדיפויות, איזה כסף מיוחד לעליה זו או זו.

מיכאל נודלמן: אני חושב שמה שאמר שלמה לפי המצב בדרום אפריקה אנחנו יכולים לפנות לראש הממשלה.

מיכאל נודלמן: הוא יושב ראש ועדת עליה וקליטה.

מיכאל נודלמן: צריך ועדת שרים ונבקש תוכנית מיוחדת לעליה וקליטת עולים מדרום אפריקה.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדינה דמוקרטית.

מיכאל נודלמן: מחר יגיע איזה איש מבוכרה והולך לבית משפט העליון ומבקש את אותם תנאים שקיבלו אחרים, והוא יהיה צודק.

מיכאל נודלמן: הוא גם עולה חדש.

מיכאל נודלמן: אני חושב שפה פתרונות שנתנו אגף מיסים אלה פתרונות לכל אחד.

מיכאל נודלמן: ופה צריכים לחשוב על דיור בשכירות.

מיכאל נודלמן: יש עדיין בעיות.

מיכאל נודלמן: אדוני ראש העיר, אתה עדיין לא אישרת בנייה להשכרה.

משה ספקטור: אנחנו אמרנו ואני אומר עוד פעם.

משה ספקטור: אין לנו התנגדות לבנייה, זה לא רק לעולים אלא לכולם.

מיכאל נודלמן: אני מבין, אתה לא בונה לעולים אלא לכולם.

משה ספקטור: הכל לא יתרכז בשכונה אחת, אלא אנחנו נקבע איפה זה יבנה.

משה ספקטור: הם יביאו את הכסף, יוציאו מכרזים.

משה ספקטור: הכול בסדר.

משה ספקטור: אנחנו נקבע שגם בשכונת בוכמן שהיא יוקרתית גם שם יהיו כאלה.

משה ספקטור: אני רוצה לציפו, אני רוצה לקייזר.

רונן כהן: יש תוכנית, יש המנהל, יש כבר הכול.

רונן כהן: מה שנשאר עכשיו זה להשכיר.

רונן כהן: אומר ראש העיר אני הסכמתי.

רונן כהן: אני אומר אם הסכמת לזה בבקשה אנחנו רוצים להתחיל.

רונן כהן: הרעיון הוא זה יוזיל לכולם.

רונן כהן: ייכנסו דרום אפריקאים ודרום אמריקאים.

רונן כהן: החוק אומר בעניינים של מינימום 16 יחידות דיור, אתה לא בונה במבנה צמוד קרקע.

רונן כהן: הפרוגרמה היא מאה דירות.

מיכאל נודלמן: אני לא הבנתי.

מיכאל נודלמן: בעיה של דירות זו בעיה מאוד חשובה.

משה ספקטור: הם בעד לקבוע איפה, אנחנו בעד שיהיו דירות.

משה ספקטור: איפה זה יהיה, יחידות 16, כמה שהוא רוצה.

מיכאל נודלמן: וזה לא יהיה על קרקע פרטית?

משה ספקטור: אין פרטי במודיעין.

משה ספקטור: אני לא בונה וילות, אנחנו בונים תשע, עשר, שתים עשרה יחידות על דונם, ואלה בין השכונות הצפופות במדינה.

שרי אלבוכר: צריך להסתכל על היבט קליטה.

שרי אלבוכר: אנחנו לא רוצים לבנות גטואים של עולים חדשים.

משה ספקטור: משרד השיכון בונה גם תשתיות במודיעין.

משה ספקטור: חמש שנים סגור הכביש ללטרון.

משה ספקטור: לך תקן אותו קודם ואחר כך תלמד אותי איפה לבנות.

משה ספקטור: אתה לא עושה מה שצריך ואתה כל הזמן מדבר כאילו שאתה בונה את מודיעין.

משה ספקטור: מה שאתם צריכים לעשות, משרד השיכון יהיה בירושלים, אנחנו נבנה את מודיעין.

משה ספקטור: שמעת טוב?

משה ספקטור: חברה כלכלית שלנו.

משה ספקטור: זה אנחנו נעשה.

משה ספקטור: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: אני מקווה שסוף סוף תגיעו להסכמה.

דניאל מסרי: גם אני גמרתי אולפן א'.

דניאל מסרי: עכשיו אני לומד באולפן ב'.

דניאל מסרי: יש שני סיבות לעלייה.

דניאל מסרי: יש עולים שהם צריכים ללכת מהארץ שבה הם גרים כי יש שם בעיות גדולות.

דניאל מסרי: אבל איפה שאני גרתי לפני כן, בארצות הברית, זה מקום בסדר מאוד.

דניאל מסרי: בקרוב ניכנס לשנתנו השנייה בישראל.

דניאל מסרי: זה נדמה שרק אתמול אני, אשתי המדהימה וששת ילדינו התגוררנו רחוק מאוד בקהילה יהודית, עם בתי ספר יהודיים, אוניברסיטאות, מסעדות כשרות, חנויות מכולת, חנויות קפה, בית בן 450 מטר על דונם אחד, צמוד לבית כנסת של בחירה וחשוב מכל פרנסה.

דניאל מסרי: חיי השתנו לעד.

דניאל מסרי: יום אחד כאשר חזרתי מהעבודה אשתי נגשה אליי עם החיוך הטיפוסי המקסים שלה ואמרה בהדגשה: אנחנו עוברים לישראל.

דניאל מסרי: התגובה שלי היתה, זה נפלא.

דניאל מסרי: מה אנחנו אוכלים בארוחת ערב?

דניאל מסרי: החברה שבה עבדתי שאלה אותי אם אני אוכל לעבוד עד היום האחרון האפשרי.

דניאל מסרי: עבדתי יום מלא ב-11 לאוגוסט.

דניאל מסרי: רק יומיים לאחר מכן היינו ישובים בנוח בטיסה של אל על שוקלים אם לבחור בדג או בעוף מהתפריט שהוגש לנו.

דניאל מסרי: איזו החלטה משמעותית ומאתגרת.

דניאל מסרי: לראשונה למדתי את המושג סבלנות.

דניאל מסרי: כמו רבים מבני עמי פעמים רבות שכחתי מושג זה ופנטזתי ליישב סכסוכים בנוסח אמריקאי.

דניאל מסרי: הדברים הבאים הם דאגותי בקשר לתעסוקה ופרנסה.

דניאל מסרי: אני קבלן בניין מורשה כך שתוכלו להבין את הקושי לקבל הגדרה זו בארץ.

דניאל מסרי: בארצות הברית כדי להיות קבלן מורשה הייתי צריך מינימום של ארבע שנות לימוד במכללה.

דניאל מסרי: חמש שנים ניסיון בשטח, קורס בן שנה אחת ולבסוף מבחן בן 18 שעות במשך יומיים עם שתי הפסקות של חצי שעה.

דניאל מסרי: השקעתי רבות בקבלנות בניין.

דניאל מסרי: אני מתאר את זאת כדי שתוכלו להבין שהתואר המוזהב הזה באמריקה לא שווה את הנייר שעליו הוא כתוב בישראל.

דניאל מסרי: מאחר ויש לי את כל הכישורים המקצועיים והטכניים אבל אינני שולט בשפה העברית אפילו אחרי שנה של לימודים אינטנסיביים באולפן.

דניאל מסרי: מאחר וקבלנות בניין היא סדרה של שרטוטים ומדידות בעיקר אני מבקש שהרישיון שיש לי מאמריקה יתורגם לרישיון בישראל.

דניאל מסרי: צריך לדעת שקשה היה להשיג את הרישיון הזה באמריקה כל חמישים המדינות היו מרשות לי לבנות.

דניאל מסרי: עם הרישיון הזה עתידי היה מובטח מבחינה פיננסית.

דניאל מסרי: אחרי שנים שעבדתי עבור חברה גדולה מצבי היה מובטח לכל החיים באמריקה מה שהיה מוביל אותי בסופו של דבר להיות פנסיונר שחי בנוחיות.

דניאל מסרי: אבל מתוך בחירה, וזו מילת המפתח, פנינו עורף למנעמים של הגלות ובאנו הביתה לחיות בארץ ישראל.

דניאל מסרי: אם תינתן לי האפשרות אני בטוח שאני אוכל להוכיח את עצמי וליישם את הנהלים הקיימים בארצות הברית לגבי בנייה ואוכל להיות גורם מתווך בין ספקים, פועלי בניין, קונים וסוכנויות של הממשלה.

דניאל מסרי: אנחנו יכולים להפוך את התעשייה הזאת דוגמה לצורה שבה אפשר לנהוג באנשים בצורה הוגנת בעוד אנו מספקים אמצעי מחיה לכול.

דניאל מסרי: אחרי הכול מדובר במורשת ונדיבות.

דניאל מסרי: אנחנו רוצים זאת עבור כולם.

דניאל מסרי: אולי יריד של תעסוקה לעולים היכן שמקימים דוכנים נוכל להביע את עצמנו ואת כישורינו מדוכן לדוכן.

דניאל מסרי: אולי מרכז למעסיקים שמעסיק עולים שיצטרכו את המילה הנפוצה סבלנות עד אשר אנחנו נוכל להביע את הרעיונות שלנו, משימות ומטרות עם המעסיקים העתידיים שלנו.

דניאל מסרי: לסיכום אנחנו רוצים להיות חלק מהחברה הישראלית באופן אישי ומקצועי אנחנו זקוקים למקומות עבודה כדי לשלם חשבונות וכדי להתקיים בישראל.

דניאל מסרי: אנחנו רוצים להיות חלק מהמורשת הגדולה של ישראל של המדינה הנפלא עם המנהיג הגדול ואוכלוסיה שתוביל בעולם במתמטיקה, מדעים, ואתיקה.

דניאל מסרי: אני לא הרווחתי את שכרי במשך 330 ימים.

דניאל מסרי: לפני העלייה עבדתי במשרה מלאה בלי הפסקה מאז ה-1 בספטמבר 1983.

דניאל מסרי: פרוש הדבר 25 שנים או 650000 ימים.

דניאל מסרי: אם יציעו לי עבודה אני מוכן להתחיל היום לא מחר.

מיכאל נודלמן: לסיכום, אנחנו שולחים מכתב לראש הממשלה.

מיכאל נודלמן: אבל קודם אני רוצה שאתם יחד עם הפדרציה תתנו לנו את הנקודות הכי הכי חשובות.

מיכאל נודלמן: תודה לכולם שאתם באתם.

מיכאל נודלמן: אני חושב אולי אנחנו לא פתרנו עכשיו בעיות אבל אנחנו מבינים באופן יותר עמוק איזה בעיות יש אצלכם והתפקיד של הוועדה שלנו הוא לעזור.

מיכאל נודלמן: מי שלא עושה צעד, לא הולך.

מיכאל נודלמן: כאלה אנחנו, ואני מקווה שניפגש אתכם שוב.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לכולם.