ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 581, 2008-06-24 14:30

מנחם בן-ששון: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנחם בן-ששון: תקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי – ייצור דבש והשבחת ייצור חקלאי – דבורים), התשס"ח-2008

ג'ריס גנטוס: אני מהלשכה המשפטית במשרד החקלאות.

ג'ריס גנטוס: אני עובד במחלקת התביעות הפליליות של המשרד.

ג'ריס גנטוס: העבירות היום מטופלות במישור של המשפט הפלילי אבל מתאימות לאכיפה כעבירות קנס כי עיקר העבירות הן הצבות ללא היתר והצבות בניגוד לתנאי הרשיון שניתן.

מנחם בן-ששון: כשקראתי את כל הצווים, את המקבץ הזה שהוא מעניין מאוד, למדתי שאדם בבית יכול לגדל עד לכמות של 60 קילו אם אני זוכר נכון או אולי אני טועה.

שמחה יודוביץ: בכוורת?

שמחה יודוביץ: אלה המצטיינים שבמצטיינים.

מנחם בן-ששון: אבל אז לא יבואו אתו חשבון עם כל התקנות.

שמחה יודוביץ: אבל אז יש לו חוקי עזר שלא יגדל חיית מחמד.

מנחם בן-ששון: זה נקרא חיית מחמד?

שמחה יודוביץ: בהגדרות של חלק מחוקי העזר.

מנחם בן-ששון: למדתי עוד דבר חדש שלא ידעתי עליו.

איתמר גלבפיש: טכנית אנחנו צריכים להתחיל מהצד השני שהוא התוספת הראשונה לחוק כאשר אנחנו מוסיפים את החוקים בהם נוכל לקבוע לאחר מכן את העבירות המינהליות.

איתמר גלבפיש: בשני החוקים הנוספים כאן מוצע להוסיף את חוק השבחת ייצור חקלאי (בעלי חיים), התש"ב-1952 ולציין שלידו אנחנו עושים את תקנות העבירות המינהליות באמצעות דבש והשבחת ייצור חקלאי, וכן מתוקנת כאן התוספת ונוסיף אחרי כן את תקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי - ייצור דבש והשבחת ייצור חקלאי), שעוד מעט נגיע לעבירות שהן מכוח שני חיקוקים אלה ושאנחנו קובעים אותן כעבירות.

מנחם בן-ששון: אגב, מזה נבעה האמירה שלי קודם על 67 אלף שקלים, בישיבה הקודמת.

איתמר גלבפיש: כן, הבנתי, ודאי.

איתמר גלבפיש: "לא יעסוק אדם בגידול דבורים או בהפקת דבש אלא אם קיבל רשיון ייצור מאת המועצה ומקיים את התנאים הכלולים ברשיון הייצור וכן את הוראות המועצה בדבר גידול דבורים, הפקת דבש ומדווח למועצה על כמויות הדבש שהפיק".

איתמר גלבפיש: אני אקרא את הקנסות המוצעים ויש בהם דיפרנציאציה ויש גם הסמכה לעשות זאת לפי סעיף 2 לחוק העבירות המינהליות לפי הנסיבות השונות של העבירה.

מנחם בן-ששון: מה ההבדל בין כוורות לדבוריות?

איתמר גלבפיש: אין הבדל בין כוורות לדבוריות.

איתמר גלבפיש: אלה פשוט שני חיקוקים שונים כאשר אחד אומר כוורות והשני אומר דבוריות.

איתמר גלבפיש: דבורית היא כוורת מאוכלסת, אם לדייק.

איתמר גלבפיש: "לעניין גידול דבורים שלא בשטח המרעה שהותר ברשיון" – הקנס המוצע הוא 1,125 שקלים לכל 15 כוורות או חלק מהן.

איתמר גלבפיש: המספר המוצע כאן הוא מספר הביניים בין 755 שקלים שבסעיף (3).

מנחם בן-ששון: למה 1,500 שקלים?

איתמר גלבפיש: אלה דרגות חומרה שונות לפי ההשקפה של המשרדים.

איתמר גלבפיש: אני הייתי מציע לעגל את זה או ל-1,100 או ל-1,150 שקלים.

שמחה יודוביץ: הסכום נראה לך נמוך מדיי?

מנחם בן-ששון: לא יהיה לכם נוח לעבוד אתו.

איתמר גלבפיש: "לעניין גידול דבורים שלא במועד שהותר ברשיון או הפרת תנאי אחר מתנאי הרשיון" – הקנס המוצע הוא 750 שקלים לכל 15 כוורות או חלק מהן.

מנחם בן-ששון: מה המקבצים הרגילים של כוורות?

איתמר גלבפיש: 40.

שחר טנא: יש גם פחות.

שחר טנא: בין 20 ל-40 והמקסימום הוא 40.

איתמר גלבפיש: החיקוק השני שאנחנו מבקשים לקרוא לו עבירות מינהליות הוא תקנות להשבחת ייצור חקלאי (בעלי חיים ודבורים).

איתמר גלבפיש: סעיף 2(א) קטן אומר:

איתמר גלבפיש: הקנס המרבי על עבירה זאת הוא 26,100 שקלים.

איתמר גלבפיש: הקנסות כאן מותאמים לקנסות שדיברנו עליהם כרגע בצו הפיקוח והם אומרים שעל העבירה הזאת יהיה קנס של 1,500 שקלים נכון לכל 15 דבוריות או חלק מהן.

איתמר גלבפיש: כלומר, אם זה יגיע ל-16, הקנס הוא 3,000 שקלים, וכך גם אם הוא רק 4 דבוריות, הקנס יהיה 1,500 שקלים.

איתמר גלבפיש: הקנס המוצע כאן הוא 1,500 שקלים לכל 15 דבוריות.

מנחם בן-ששון: אסור לו להפחית את מספר הכוורות?

איתמר גלבפיש: בנוסח העבירה המוצע כתוב מעל המותר.

איתמר גלבפיש: כלומר, אם הוא הפחית, לא תהיה עבירת קנס.

איתמר גלבפיש: אם זו עבירה בפני עצמה, לא נראה לי.

איתמר גלבפיש: לפי לשונה זה נראה כעבירה אבל אנחנו לא מאשרים את זה כעבירת קנס בכל מקרה, את ההפחתה במספר הכוורות.

מנחם בן-ששון: בגלל שהחוק לא מתיר את זה?

איתמר גלבפיש: הם לא ביקשו ואני יכול להבין למה.

מנחם בן-ששון: אתה יכול לומר שלא יוסיף אדם למספר הכוורות.

איתמר גלבפיש: את החוק עצמו אנחנו לא יכולים לשנות.

איתמר גלבפיש: זאת עבירה שבחיקוק.

סעיף 4 אומר: "לא יעביר אדם את מכוורתו למקום אחר מזה שפורט בהיתר אלא אם קיבל מראש אישור בכתב לכך מאת הרשות המבצעת".

סעיף 4 אומר: הרשות המבצעת זאת המועצה, כך היא מוגדרת.

סעיף 4 אומר: זה בהגדרת החוק.

סעיף 4 אומר: גם כאן מוצע 1,125 שקלים ונעגל את הסכום ל-1,100 שקלים.

סעיף 5 אומר: "לא יעמיד אדם ולא יחזיק את מכוורתו בשטח מרעה לדבורים, למעט השטח שאושר לו להקמת מכוורת והחזקתה, אלא אם כן קיבל מראש אישור בכתב לכך מאת הרשות המבצעת ובהתאם לתנאיו".

סעיף 5 אומר: "לעניין החזקת מכוורת בשטח מרעה אחר מהשטח שאושר בהיתר" – הקנס המוצע הוא 1,100 שקלים לכל 15 דבוריות או חלק מהן.

סעיף 18 אומר: "אדם שקיבל היתר בכתב להקמת מכוורת והחזקתה יסמן את כל הדבוריות שבמכוורת במספר הרישום המופיע בהיתר, בספרות גדלות וברורות הניתנות לקריאה בקלות".

מנחם בן-ששון: כמה דבורים יש בכוורת?

איתמר גלבפיש: זה כבר לא בתחום המומחיות שלי.

שחר טנא: תלוי בעונה, בין 20 אלף בחורף לבין 60 אלף באביב.

איתמר גלבפיש: בכוורת אחת?

שחר טנא: בארגז אחד.

מנחם בן-ששון: למה קוראים לזה מרעה ולא משהו אחר?

מנחם בן-ששון: תפנו לאקדמיה ללשון עברית ותבקשו שיחפשו לכם מילה.

מנחם בן-ששון: מה שעושות הדבורים, הן לא סתם מסתובבות.

שחר טנא: מבחינת השטח, זה אותו שטח של מרעה של צאן ובקר.

שחר טנא: זה שטח פתוח, עשבוני.

מנחם בן-ששון: כדאי לכם למצוא מילה אחרת.

מנחם בן-ששון: אם אתם גוף בעל זהות כל כך מוגדרת, יש לכם שני שמות על הקופסה הזאת שהיא עם או בלי דבורים, תמצאו גם פועל מתאים.

שמחה יודוביץ: מדבור.

מנחם בן-ששון: לא, זאת בעיה כי המדבור מחזיר אותם למרעה.

מנחם בן-ששון: למה קוראים למדבר מדבר?

מנחם בן-ששון: משום שאת מעבירה שם את הצאן.

שמחה יודוביץ: העניין הוא שזה קשור גם לשטח מסוים.

מנחם בן-ששון: נכון, אבל זה לא רק במרעה.

מנחם בן-ששון: את שמה את זה גם באזורי פריחה.

שחר טנא: בקשר למילה דבוראי, היו לי חילוקי דעות עם האקדמיה ללשון.

איתמר גלבפיש: סעיף 20.

איתמר גלבפיש: בנוסח שהועבר לנו מוצע 10,000 שקלים לכל מלכת דבורים שיובאה, אבל בהכנות לדיון הוסכם למחוק את זה כי בדרך כלל מייבאים מלכת דבורים אחת.

איתמר גלבפיש: לכן החשש הוא שאם מישהו מייבא שתיים-שלוש, הקנס יהיה גבוה מדי ולכן העבירה המינהלית כאן תהיה של 10,000 שקלים שגם זה מהווה קנס מאוד גבוה לעבירה מינהלית ומעטים הקנסות שמגיעים לסכומים האלה.

מנחם בן-ששון: אנחנו מצביעים.

מנחם בן-ששון: אושר פה אחד צו המועצות המקומיות (עבירות קנס) (תיקון), התשס"ח- 20089, בני עייש

מנחם בן-ששון: אתם יודעים למה המקום נקרא בני עייש.

מארק בסין: על שם עקיבא יוסף שלזינגר.

מנחם בן-ששון: המושב כולו תימנים או שיש שם גם אחרים?

מארק בסין: 60 אחוזים מכלל האוכלוסייה היא דוברת רוסית וזה האחוז הכי גבוה במדינת ישראל, באחוזים, לא במספרים מוחלטים.

איתמר גלבפיש: אני אעיר את ההערות שיש לי ואם אדוני רוצה, אפשר לעבור סעיף סעיף.

מנחם בן-ששון: לא, אין צורך.

איתמר גלבפיש: נתחיל עם סעיף 14(ב), שאומר: "לא ירחץ אדם רכב ברחוב באופן הגורם ללכלוך או המותיר ברחוב שלולית מים עומדים".

מארק בסין: אנחנו מקבלים.

מארק בסין: אולי אפילו לצמצם את המשפט "לא ירחץ אדם רכב ברחוב".

מארק בסין: נקודה.

איתמר גלבפיש: אנחנו לא יכולים לעשות זאת כי זה בחוק שלכם, אבל צריך לומר למעט עניין שלולית המים.

איתמר גלבפיש: בעבר סייגנו את הסיפא של הכלבים כי יש מקומות שיש גנים ציבוריים בהם הדבר מותר.

אורית מלמד: בכל מקום ובלבד שהוא אוסף את זה.

איתמר גלבפיש: לפי 15(ב) ממילא צריך לאסוף את זה גם אם זה במקום שמותר לו.

מארק בסין: אם אדוני מתייחס לסייג של 15(א), ההתייחסות היא לנושא יריקה ולא לנושה הכלבים.

איתמר גלבפיש: לא, התייחסתי לנושא הכלבים.

איתמר גלבפיש: אני רציתי לומר "למעט המקום בו מותר לכלבים לעשות את צורכיהם לפי דין".

איתמר גלבפיש: יש מקומות שמיועדים לכך.

איתמר גלבפיש: איפה שהוא הם צריכים לעשות את זה.

אורית מלמד: הם יכולים בכל מקום, אבל צריך לאסוף את זה.

איתמר גלבפיש: נכון.

איתמר גלבפיש: לכאורה 15(א) מיותר וצריך רק את 15(ב).

איתמר גלבפיש: אני עברתי על הרבה חוקי עזר ועוד לא ראיתי חובה שחלה על אדם בביתו כפי שמציע הסעיף הזה.

מנחם בן-ששון: היה מישהו שהציע את זה, אבל מחקנו את זה.

איתמר גלבפיש: יכול להיות.

איתמר גלבפיש: זה מדבר גם על פנים הנכס, על בתים פרטיים.

מארק בסין: אנחנו מגדירים את הנכס ואין התייחסות בהגדרה לבית פרטי.

איתמר גלבפיש: בין ציבורי ובין שאינו ציבורי.

מנחם בן-ששון: שאינו ציבורי, זה פרטי.

מארק בסין: אבל חצר פרטית אנחנו לדוגמה כן מעונינים שתהיה כלולה.

איתמר גלבפיש: זה בדיוק מה שאני מציע.

איתמר גלבפיש: מוצע לסייג את זה רק במקרים של חצר, מבוא וחדר מדרגות.

מנחם בן-ששון: ולא לבית פרטי.

איתמר גלבפיש: לא לתוככי בניינים.

מארק בסין: אולי לסייג את זה ולומר לא כולל בתים פרטיים או דירות פרטיות.

איתמר גלבפיש: אתה רוצה שגם חצרות פרטיות לא יהיו?

מארק בסין: לא.

מארק בסין: חצר פרטית, כן.

מארק בסין: מקלט, כן.

איתמר גלבפיש: למה חצר פרטית כן?

מארק בסין: קורה לפעמים שבחצר פרטית קיימת זוהמה כזאת שמפריעה ויש סכנה לבריאות הציבור.

איתמר גלבפיש: לזה יש לך סעיף אחר וזה סעיף 94 שאתם מציעים שהוא בקשה לסלק מפגע.

איתמר גלבפיש: ככל שזה מפגע, זה דבר אחד, אבל סתם לכלוך זה עניין אחר.

איתמר גלבפיש: אני חושב שתהיה לך דרך לטפל בזה כך.

מנחם בן-ששון: גם אין לך פקחים.

מארק בסין: יש לי פקחים.

איתמר גלבפיש: אפשר לסייג את זה לחצר, לחדר מדרגות של בניין ציבורי בלבד למרות שאפשר לוותר על זה לחלוטין.

מארק בסין: בסעיף הזה כמובן שלא הייתה כוונה לדירה פרטית.

איתמר גלבפיש: גם לא חצר של דירות פרטיות?

מארק בסין: חצרות, כן.

איתמר גלבפיש: אז אפשר לסייג את הסעיף לחצר, מבוא וחדרי מדרגות.

מארק בסין: בסדר.

איתמר גלבפיש: כמו שלמעשה מוצע בסעיף, בתנאי שהיושב-ראש יסכים כמובן כי לא אנחנו מקבלים החלטות.

מנחם בן-ששון: אני מסכים לכך.

איתמר גלבפיש: סעיף 20(ב), אנחנו בדרך כלל מסייגים את זה ואם זה מסוכן זה ייכנס לגדר סעיף (א).

מנחם בן-ששון: למשרד הפנים.

מנחם בן-ששון: הם עובדים לפי קיט.

מנחם בן-ששון: תחשבו על ה-קיט.

מנחם בן-ששון: אנחנו חוזרים על כל הבעיות הללו כי הם שואבים קיט, משכפלים אותו וחושבים שהם עושים דבר תקין ובאים אלינו.

איתמר גלבפיש: יש פה עיסוק שלא הבנתי את טיבו, בסעיף 28, את הנחת החפצים בחזית הבניין.

איתמר גלבפיש: מה זה בדיוק הנחת החפצים בחזית הבניין ולמה נדרש לזה אישור מהנדס?

מארק בסין: במסגרת שיפוצים של הבית לפעמים מתקינים כל מיני מתקנים הנדסיים בחזית הבית כדי להעלות את הבלוקים וזה ללא אישור המהנדס וזה יכול להוות סכנה.

מארק בסין: זאת אחת הדוגמאות.

איתמר גלבפיש: הסעיף מנוסח כמובן באופן הרבה יותר גורף.

מנחם בן-ששון: ה צ ב ע ה

מנחם בן-ששון: תודה שבאת אלינו.

מנחם בן-ששון: צו סדר הדין הפלילי (ברירת משפט – חוקי עזר לראשון לציון), התשס"ח-2008, אישור הצווים והתקנות

מנחם בן-ששון: אנחנו נדון בנושא אבל אני אשלח מכתב נזיפה לראש העירייה על שלא הגיע לכאן נציג שלו.

איתמר גלבפיש: הצו המבוקש, צו סדר הדין הפלילי (ברירת משפט – חוקי עזר לראשון לציון) מבקש להפוך את העבירות שהן בדרך כלל עבירות קנס, היינו שאם אתה לא משלם את הקנס, אתה מוזמן למשפט, מוצע להפוך את זה למנגנון הפוך, כך שאם אתה לא משלם את הקנס, מתחילים נגדך בהליך הגבייה אלא אם אתה מבקש להישפט.

יפעת רווה: הם פנו אלי וביקשו את הדבר הזה.

יפעת רווה: אנחנו מאוד מעודדים את העניין ולמעשה גם שקלנו והייתה איזושהי יוזמה לנושא של מעבר כללי לברירות משפט מפני שברירות קנס זה הסדר ישן שנמצא היום רק ברשויות מקומיות, לפיו אם אדם מקבל את הדוח ולא עושה שום דבר, אוטומטית הוא הולך לבית המשפט.

יפעת רווה: אנחנו חושבים שזה בזבוז משאבים של בתי המשפט וזה דבר נכון.

מנחם בן-ששון: אנחנו מתלבטים רק לגבי התחולה.

יפעת רווה: הם אמרו שהם מוכנים ל-30 ימים.

מנחם בן-ששון: את לא רוצה קודם?

איתמר גלבפיש: לא, קודם לא צריך.

איתמר גלבפיש: תחילתו של צו זה 30 ימים מיום פרסומו".

מנחם בן-ששון: ה צ ב ע ה

מנחם בן-ששון: את מחאתי אמרתי כבר לפרוטוקול.

מנחם בן-ששון: הרשות המקומית ניסחה את התקנות הללו ולא יכול להיות שהיא לא שולחת את נציגיה.

מנחם בן-ששון: הם אמרו שהם יהיו כאן בשעה 3:00 ואנחנו חיכינו להם, אבל הם לא הגיעו.