ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 18, 2008-07-02 09:30

זהבה גלאון: בוקר טוב לכולם.

זהבה גלאון: אני שמחה לארח היום בישיבת הוועדה את המנהל הכללי של משרד המשפטים, מר משה שילה.

זהבה גלאון: הישיבה היום תעסוק בדוח מחלקת המדינה האמריקאית לשנת 2007.

זהבה גלאון: נמצאים כאן נציגי השגרירות האמריקאית, המזכיר השני הפוליטי, אלן הולסט והגב' רות בלאוקוף, יועצת למחלקה הפוליטית.

זהבה גלאון: אנחנו נשמע סקירה על הדוח עצמו מפי גב' הילה טנא.

זהבה גלאון: אנחנו נשמע את המנהל הכללי של משרד המשפטים שהוא גם עומד בראש הוועדה הבין משרדית לסחר בנשים, מה התכנית של הוועדה, אנחנו נשמע גם נתונים מהמשטרה ונתייחס לנקודות המרכזיות שהועלו בדוח שבעצם מעידות על שינוי ביחס למדינת ישראל.

זהבה גלאון: אם עד לא מזמן התייחסו למדינת ישראל כאל מדינה ש"מייבאים" אליה נשים, היום אנחנו עדים לדברים חדשים.

הילה טנא: דוח מחלקת המדינה הוא דוח שמוגש מדי שנה, החל משנת 2001.

הילה טנא: הוא עוסק בנושא של מאבק בסחר בבני אדם במדינות, לגבי אם יש מידע על מספר משמעותי של קרבנות סחר, מספר משמעותי הוא מעל ל-100.

הילה טנא: ארצות הברית בודקת אם המדינות האלה נוקטות בצעדים מינימליים, כפי שהם מוגדרים בחוק האמריקאי, על מנת להיאבק בצורות חמורות של סחר בבני אדם.

הילה טנא: הדירוג מתבצע לפי ארבעה דירוגים, בהתאם למאמצים שהמדינות עושות על מנת להילחם בתופעה של הסחר בבני אדם.

הילה טנא: בדירוג הראשון מופיעות מדינות אשר עומדות בסטנדרטים המינימליים למאבק בתופעה.

הילה טנא: בדירוג השני, שבו ישראל נמצאת השנה, נמצאות מדינות שאינן עומדות בסטנדרטים המינימליים, אך עושות מאמצים משמעותיים לעמוד בהם.

הילה טנא: בדירוג השני, מדינות שהועברו לדירוג זה בגלל עלייה בשיעור הקרבנות, אי הגברת המאמצים להיאבק בתופעה, או דירוג שמתבסס על התחייבויות עתידיות.

הילה טנא: בדירוג השלישי נמנות מדינות שאינן עומדות בסטנדרטים המינימליים ואינן עושות, מבחינת בדיקה של מחלקת המדינה, מאמצים משמעותיים לעמוד בהם.

הילה טנא: השנה, כמו בשנה שעברה, מדינת ישראל דורגה בדירוג השני, כאשר באופן חריג, ואני גם אציין את זה במהלך הסקירה שלי, הדוח השנה שילב המלצות לשיפור, למדינות.

הילה טנא: הדוח פותח ומבהיר שהדירוג נותר בעינו, מכיוון שלמרות שישראל אינה עומדת במלואם בסטנדרטים המינימליים למיגור התופעה, היא מבצעת מאמצים משמעותיים לעשות כן.

הילה טנא: צוינו לטובה העלייה בשיעור ההרשעות בגין עבירות סחר למטרות זנות, מסע ההסברה למניעת עבודת כפייה, מקלט לקרבנות הסחר.

הילה טנא: מה שצוין לרעה זה היעדר תביעות והרשעות של מעסיקים וסוכנויות גיוס, בגין סחר למטרות עבודה והיעדר הגנה על קרבנות סחר למטרות עבדות.

הילה טנא: הדגשים מבחינת ההמלצות הן: הגדלה משמעותית של אמצעי אכיפה נגד עבודת כפייה, כתבי אישום, הרשעות, גזרי דין, בגלל עיכוב דרכונים וגבייה במרמה של דמי תיווך, הגברה משמעותית של הגשת כתבי אישום וענישה בגין סחר פנים מדינתי למטרות ניצול מיני והחלת שירותי הגנה מקיפים על קרבנות עבדות כפויה.

הילה טנא: ברשות גברתי אני אתמקד בנושא של ניצול מיני.

הילה טנא: במהלך הדוח צוינו לרעה, בנושא של סחר למטרות ניצול מיני מסחרי, אי אשרור הפרוטוקול הנוסף לאמנה בדבר פשע מאורגן, שזה כבר אני יכולה לדווח לגברתי שעולה ביום ראשון למזכירות הממשלה.

הילה טנא: הונח על שולחן הכנסת וממזכירות הממשלה נמסר לי שביום ראשון יעלה.

הילה טנא: הפרוטוקול השני שנלווה לאמנת הילדים, אושרר כבר ב-19 ביוני, יש החלטת ממשלה.

הילה טנא: נקודה שנייה - אי ייזום מסע פרסום שמכוון לאזרחים ישראלים אשר מטיילים במדינות יעד לתיירות מין, בהם קיימת מעורבות של ילדים וחוסר בכתבי אישום וענישה, כפי שציינתי, בנושא של סחר פנים מדינתי.

הילה טנא: מה שצוין לטובה בתחום האכיפה - הוראות החוק החדש בנושא הסחר בבני אדם, שיעורי הענישה, המשך האכיפה נגד סחר בנשים למטרת ניצול מיני, הן כתבי האישום והן הפסיקה והענישה.

הילה טנא: בתחום ההגנה - שישראל הוסיפה לשפר את ההגנה שניתנת לקרבנות סחר, המקלט לקרבנות סחר, העובדה שניתן בו טיפול רפואי, פסיכיאטרי, שירותים סוציאליים, קצבה, אשרות שהייה, אשרות עבודה, הפעלת נהלים רשמיים לזיהוי קרבנות סחר לזנות, הפנייתם למקלט, אי הענשה של הקרבנות בגין עבירות שקשורות במישרין לסחר, זכאות של הקרבנות לחלופות חוקיות לאי הרחקה למדינות בהן הן חשופות לסכנה, הארכות של אשרות לקרבנות סחר, עידוד קרבנות סחר למטרות ניצול מיני לסייע בחקירות נגד הסוחרים.

הילה טנא: כן צוין שהקרבנות שאינן שוהות במקלט אינן מקבלות מהמדינה רמה זהה של שירותי הגנה, אבל על זה גב' רחל גרשוני תרחיב בהמשך, לגבי ההתפתחות בתחום הזה ויש המלצה של הדוח להחיל שירותי הגנה על כלל קרבנות הסחר בישראל, כולל נשים שנסחרות בסחר פנים מדינתי.

הילה טנא: בתחום המניעה – בניגוד לאמירה מינורית למדי בשנה שעברה, השנה צוין כי ישראל משקיעה מאמצים במניעת סחר בבני אדם, פעילות ההסברה של משרד החינוך, העבודה המרובה של הרשות לקידום מעמד האישה, נושא הסחר למטרות מין במערכת החינוך, סמינר למנהלים ומורים, דגש על צמצום הביקוש.

זהבה גלאון: תודה רבה.

זהבה גלאון: שני דברים מרכזיים.

זהבה גלאון: אחד, שמדינת ישראל הופכת למדינת מקור והדבר השני, סחר בנשים ישראליות, סחר פנים.

זהבה גלאון: אדוני המנהל הכללי, לפני כשנה ישבה ועדת המנהלים הכלליים ופרסמתם שורה של המלצות, גיבשתם תכנית לאומית למאבק גם נגד הסחר בבני אדם למטרות זנות וגם התייחסתם התייחסות ספציפית לזנות בכלל, לא רק בעניין הסחר.

זהבה גלאון: נשמח לשמוע מה קרה מאז, כל מה שעולה בדעתך, ואחר כך נפתח את הדיון.

זהבה גלאון: נבקש לדעת נתונים מהפרקליטות לגבי העמדה לדין, ונתונים מהמשטרה.

זהבה גלאון: אחד הנושאים שהדוח מתריע, זה על המספר הנמוך של מקרי ההעמדה לדין.

משה שילה: קודם כל, אני שמח להיות כאן בוועדה הזו.

משה שילה: המאבק בסחר בבני אדם, לטעמי, מהווה אחד מהאתגרים הגדולים שיש לנו היום במדינה.

משה שילה: אני התבקשתי והסכמתי לעמוד בראש ועדת המנהלים הכלליים ואני אפרט בהמשך מספר מהצעדים שאנחנו עושים, גם במקומות בהם הצלחנו, גם במקומות שבהם הצלחנו פחות, או לא הצלחנו.

משה שילה: אני מברך קודם כל על שיתוף הפעולה הזה.

משה שילה: נדיר לראות כל כך הרבה גורמים שמשתפים פעולה בתחומים האלה, מבלי יותר מדי מריבות; ממשלה, כנסת, ארגונים חוץ ממשלתיים שנותנים כתף לסייע, ואני מקווה שוועדת המנהלים הכלליים תמשיך ותיעזר בעזרה של כל הגופים האלה, כפי שהיה עד היום.

משה שילה: זה דבר שהוא לא חזון נפרץ במקומותינו, שהממשלה עושה את המאמץ להיעזר בכל הגופים האלה.

משה שילה: דוח מחלקת המדינה, מנקודת המבט שלי, מהווה כלי לימוד באשר להתמודדות עם תופעת הסחר בבני אדם, בעולם בכלל, בישראל בפרט.

משה שילה: בין היתר, בנקודות מסוימות, הדוח הזה יכול להוות זרז לטיפול בנקודות החשובות.

משה שילה: אנחנו נוקטים תהליכי לימוד נוספים.

משה שילה: אנחנו לא מסתפקים רק בדוח מחלקת המדינה האמריקאי, עם כל הכבוד.

משה שילה: כך לדוגמה, ממש לפני שבוע חזרה משלחת ישראלית די גדולה מביקור במולדובה.

משה שילה: במשלחת הזו היו גם מספר נציגות של משרד המשפטים שיושבות כאן, גב' רחל גרשוני, המתאמת הבין משרדית, הילה טנא, מהיחידה להסכמים בינלאומיים, ענת חולתא מהפרקליטות וסיגלית זוהר מהאגף לסיוע משפטי.

משה שילה: כל היחידות האלה מטפלות, כל אחת מנקודת המבט שלה, בתופעה הזו.

משה שילה: הפעילות של מדינת ישראל, כפי שהיא מתבטאת בדוח של מחלקת המדינה, מצביעה על פעילות רבה שנעשית כאן.

משה שילה: אני לא יודע אם אפשר לומר שצריכים להתגאות עליה, אבל אפשר להעריך שנעשו מספר גדול של צעדים בכיוון הנכון.

משה שילה: עצם העובדה שמאז 2006 אנחנו לא נמצאים ב-wotch list, אלא במקום השני, שזו רשימה שיש בה כמה מדינות מתוקנות, מעידה על כך בצורה מובהקת.

משה שילה: אני אוסיף גם שאנחנו עושים איזה שהיא הבחנה בין סחר למטרות זנות לבין סחר למטרות העבדות, אז ככל שמדובר במאבק בתופעה של סחר למטרות זנות, אני סבור שמדינת ישראל היתה יכולה להיות קרובה הרבה יותר למקום הראשון, לרשימה הראשונה, בזכות הצעדים הרבים שכבר ננקטו בתחום הזה.

משה שילה: המצב שונה בנושא של מאבק בסחר למטרות עבדות.

משה שילה: חשוב לציין שהמדינה נותנת עדיפות למלחמה בתופעות האלה.

משה שילה: עצם העובדה של מינוי ועדת המנהלים הכלליים, שאני בראשותה, מצביעה על כך.

משה שילה: עצם המינוי של המתאמת הבין משרדית, שפעם היא היתה מתאמת והיום יש לה כבר יחידה קטנה, מעידה על כך.

משה שילה: התכניות הלאומיות שהוצגו על ידי ועדת המנהלים הכלליים, אושרו על ידי ממשלת ישראל.

משה שילה: ועדת המנהלים הכלליים הגדירה את סדרי העדיפויות לפעולה בכל אחד ואחד מהתחומים הקשורים לתופעה הזו.

משה שילה: ברשותכם, אני אתייחס לעיקרי הדוח, קצת יותר ממה שהזכירה פה גב' הילה טנא, ואני אתייחס קודם כל לנקודות שבהן צוינו לחיוב, ולאחר מכן לנקודות שבהן ברור שאנחנו צריכים לשפר את צעדינו.

משה שילה: בתחום הסחר בבני אדם למטרות זנות, בתחום האכיפה, צוינו לחיוב רב, בעיקר בזכות החוק החדש.

משה שילה: על כך יש להוקיר תודה לכנסת ולמי שדחף את החוק הזה, נדמה לי שחברת הכנסת גלאון היתה בין המובילים לכך.

משה שילה: בתחום ההגנה צוין לחיוב הפעלת המקלט לקרבנות סחר שבפיקוח משרד הרווחה ובסיוע עמותת קשת, על כל השירותים שניתנים בו.

משה שילה: בתחום המניעה צוינה, בין היתר, פעולת ההסברה של משרד החינוך והרשות לקידום מעמד האישה.

משה שילה: בתחום השני של הסחר בבני אדם למניעת עבדות, צוינו לחיוב המאמצים שנעשו להעמיד לדין במקרים של שעבוד והונאה של עובדים זרים.

משה שילה: וכמו כן צוין שם שהוגשו שלושה כתבי אישום בעבירה של עבודת כפייה.

משה שילה: בתחום ההגנה מצוינות הארכת הוויזה לקרבנות סחר, ראיונות של עובדים במתקני משמורת וכדומה.

משה שילה: בתחום המניעה – מסע הסברה של מנהלת ההגירה, להרתעת מעסיקים מפני ניצול.

משה שילה: עם זאת, בתחום הזה של מניעת סחר למטרות עבדות, עומדת בפנינו עבודה רבה ואני אתייחס לנקודות האלה שמנקודת מבטי הן לא פחות חשובות, אולי לפעמים יותר חשובות, כי אלו דברים שעדיין לא הצלחנו לייצב, מבחינת הפעילות של המערכות שלנו.

משה שילה: אני חושב שבראש ובראשונה, וזה גם מצוין בדוח, ובמקרה הזה אני מסכים עם הדוח, אנחנו צריכים להגדיל את פעולות האכיפה בתחום הסחר למטרות עבדות וניצול עובדים, כולל בתחום הסחר הפנים מדינתי למטרות זנות.

משה שילה: בקיצור, הגדלת מספר כתבי האישום בתחום הזה.

משה שילה: אני רוצה לציין בנקודה הזו מספר דברים להתייחסות.

משה שילה: הפרקליטות עושה מאמצים רבים להוביל את תחום האכיפה ולהנחות את היחידות החוקרות איך לפעול בחקירת חלק מהעבירות המורכבות.

משה שילה: במקביל, נוכח מספר תקלות שהיו, אנחנו נוקטים מהלכים מול אגף החקירות במשטרת ישראל, כדי לוודא שהעבירות הרלוונטיות לסחר בבני אדם מקבלות את העדיפות הראויה להן ונחקרות כמו שצריכות להיחקר עבירות חמורות מן הסוג הזה.

משה שילה: אני יכול לומר לכם שהיום מתקיימת פגישה בין פרקליט המדינה לבין ראש אגף החקירות במשטרה, וזה אחד הנושאים שעומדים שם על הפרק.

משה שילה: אני נפגש עם ראש אגף החקירות בשבוע הבא, בהמשך לאותה נקודה, וכוונתי להציג לו מספר דוגמאות שבהם הפעילות, לטעמנו, טעונה שיפור בתחום החקירות של המשטרה.

זהבה גלאון: לזה אתה מתכוון 'תקלות'?

משה שילה: תקלות, בהחלט.

זהבה גלאון: כמו מה?

זהבה גלאון: סבר את אוזנינו.

משה שילה: אני אסבר את אוזניכם.

משה שילה: היחידה שאחראית על חקירת עבירות הסחר בבני אדם, היא מנהלת ההגירה.

משה שילה: מנהלת ההגירה היא יחידה שמוכוונת קצת שונה בתחום הזה.

משה שילה: אתם זוכרים את מטרות ההקמה של היחידה הזו, ולהפוך את היחידה הזו ליחידה שחוקרת את העבירות של סחר בבני אדם, דרוש לעשות שינוי משמעותי בדפוסי החשיבה ביחידה.

משה שילה: צריך לתת את הדגש על עבירת הסחר ולא כשיש תלונה על עבירת סחר, לבוא ודווקא, נניח, לעצור את העובד ולא לחקור את המעביד שהחזיק אותו מספר שנים בתנאי עבדות.

משה שילה: למשל.

משה שילה: אני מדבר על דוגמאות שאני קיבלתי דיווח עליהן, הן מהמתאמת, שהעבירה גם דיווחים של ארגונים שאני מניח שחלקם יושבים כאן.

משה שילה: פניתי בנושא כבר ליועץ המשפטי לממשלה, לפרקליט המדינה ולראש אגף החקירות ואני מניח שהוא יטופל.

זהבה גלאון: זה בעניין של סחר למטרות עבדות, אבל בעניין של מטרות ניצול מיני, גם זיהיתם תקלות מבחינת העמדה לדין?

משה שילה: לא, לא.

משה שילה: אני לפחות לא זיהיתי תקלות ולפי הדיווחים שקיבלתי, האכיפה בתחום הזה מתנהלת בצורה לא רעה.

משה שילה: אשרור הפרוטוקולים של האמנות הבין לאומיות שצוין לרעה, על ידי מחלקת המדינה, צוין לטובה על ידי גב' הילה טנא לפני כמה דקות.

משה שילה: הפרוטוקולים אושררו בשבוע שעבר, ועוד אחד יאושר ממש בשבוע הקרוב.

משה שילה: ולקחנו לתשומת לב את ההערה בדבר מסע פרסום המוכוון לאזרחים ישראלים המטיילים למדינות יעד לתיירות מין.

משה שילה: אנחנו נצטרך לשקול איך לעשות את זה בצורה שבה לא נפגע במדינות זרות שלא לצורך, לא נפגע ביחסים הבין לאומיים של מדינת ישראל.

משה שילה: צריך לחשוב איך לעשות את זה נכון.

משה שילה: בתחום ההגנה על קרבנות הסחר למטרות עבדות – כפי שבוודאי ידוע לכם, התקבלה בתחום הזה החלטה מאוד משמעותית, החלטת ממשלה 2670 מיום 2.12, יום ביטול העבדות, התקבלה החלטה שהובלה על ידי משרד המשפטים וזה הקמת מקלט ומעונות לקרבנות בתחום הסחר לעבדות.

משה שילה: בינתיים חלו איזה שהם שינויים בתחום של איך לעשות את זה, אבל העסק כבר עובד ולקרבנות הסחר לעבדות יש כבר מקומות היכן לשכן אותם.

משה שילה: הנושא תוקצב על ידי הממשלה ומטופל על ידי משרד הרווחה.

משה שילה: בוועדת המנהלים הכלליים האחרונה, אישרנו צוות משנה למנגנון זיהוי קרבנות סחר למטרות עבדות ועבודת כפייה.

משה שילה: המשרדים נמצאים בשלבים של יישום ההחלטה.

משה שילה: אני מקווה שמערך הזיהוי יחלחל כלפי מטה וישפר את היכולת של כל הגופים שמטפלים בכך לזהות קרבנות סחר בבני אדם, לרבות משרד הפנים ולרבות בית הדין למשמורת שהוא חלק ממשרד המשפטים.

משה שילה: קיימים דיונים נוספים באשר להרחבת סל השירותים לקרבנות סחר בבני אדם למטרות עבדות ולמטרות זנות, אבל בעניין הזה כולנו צריכים לדעת שמדובר גם בשאלות תקציביות, נכבדות, ואנחנו לא בעלי הבית היחידים בתחום הזה, כמו שאתם בוודאי יודעים.

משה שילה: סקירה קצרה בהחלט על פעולת ועדת המנהלים הכלליים, מנקודת המבט של דוח מחלקת המדינה, ואני שוב רוצה לנצל את ההזדמנות להודות לאנשים שיושבים כאן, שאת חלקם אני מכיר, שמשתפים פעולה בוועדת המנהלים הכלליים ובצוותי המשנה וחלקם, אני מניח, הם מהארגונים שאותם אני מכיר פחות, אבל בהחלט מקבל את התוצרים שלכם ואנחנו נותנים להם תשומת לב רצינית.

משה שילה: תודה רבה.

זהבה גלאון: תודה, אדוני.

מרינה סולודקין: אנחנו עובדים כאן גם בוועדת החקירה בנושא הברחת הנשים וסחר בנשים, ועכשיו בתת ועדה בשנים האחרונות.

מרינה סולודקין: הרבה שנים, שבע שנים, מ-2007, אנחנו כאן.

מרינה סולודקין: עשינו, ביחד עם הארגונים וביחד עם ממשלת ישראל והמשרדים, הרבה.

מרינה סולודקין: יש לנו חוקים טובים, יש עכשיו גם מעקב אחרי מה שקורה וגם ענישה חמורה מאוד, אבל אני חושבת שבגלל שאנחנו מדינה שקולטת אנשים מכל קצוות העולם וגם עכשיו יש שלב של גלובליזציה שגם יש הסכמים עם שורת מדינות שאפשר להגיע למדינת ישראל בלי ויזות ובישיבת האחרונה היה אישור על מקדוניה, אלבניה ורוסיה, להגיע למצב החדש, לחוק הכניסה, אני חושבת שתת הוועדה הזו, לצערי הרב, צריכה להיות קבועה בכנסת, למעקב.

מרינה סולודקין: בנוסף, התופעה קיימת בעולם ומדינות שפנויות ויש בהם אוכלוסייה לא הומוגנית יש תנאים לסחר בנשים.

מרינה סולודקין: בגלל זה אני מאוד מברכת את הבשורה שיש עכשיו, גם בוועדת המנהלים הכלליים, מעקב אחרי התופעה, ואני חושבת שזה שלב חדש, כי אנחנו בונים את כל הבניין של המניעה והמעקב.

מרינה סולודקין: תודה.

זהבה גלאון: אחד הדברים שמטרידים אותי הוא זה שהפרקליטות מגישה מעט כתבי אישום.

זהבה גלאון: אני מדברת עכשיו בעניין סחר בנשים למטרות עיסוק בזנות.

זהבה גלאון: אין לי כל כך טענה לפרקליטות בעניין הזה כי היא לא מקבלת, לדעתי, מספיק...

זהבה גלאון: המשטרה לא מספקת לה כנראה מספיק חומרים להגשת כתבי אישום.

זהבה גלאון: לפחות ממידע שהגיע אליי מהארגונים, הם למשל מצביעים על כך שיש מקרים שנחשבים בעיניהם עבדות מינית קלאסית, למשל נשים שמשתמשות בסמים ומועסקות בזנות על ידי סרסורים.

זהבה גלאון: על פי החוק הנשים האלה הן קרבן עבדות, המשטרה עוברת לידן בעיניים עצומות, אני עצמי הייתי עדה לכך מספר פעמים בדרום תל אביב ובמקומות אחרים.

זהבה גלאון: גם הייתי רוצה לשמוע, לפני שגב' רחל גרשוני מדברת, מידע או פרטים מהמשטרה בנקודה הזו.

זהבה גלאון: העובדה שבפעם הראשונה מדינת ישראל היא לא רק מדינת יעד, היא גם "יצואנית" של נשים ישראל לחוץ לארץ וגם העובדה שיש עלייה בסחר פנים, בעיניי זה מצריך הגברה משמעותית של הגשת כתבי אישום בעניין הזה.

זהבה גלאון: השאלה אם אנחנו יכולים לשמוע מהמשטרה נתונים כלשהם, גם לגבי סחר נשים קלאסי – אם אני יכולה להגיד את זה, זה נשמע נורא – נתונים בעניין זה, נתונים בעניין נשים שהוברחו לחוץ לארץ ובעניין ניצולן של נשים ישראליות.

יצחק אהרונוביץ': אני אציג נתונים בנוגע לסחר בנשים, בהתייחס לדוח מחלקת המדינה שמדבר על שנת 2007 וגם המגמות החדשות לשנת 2008 ואת הנתונים בנוגע לסחר למטרות עבדות יציג מר דודי פרץ, נציג מנהלת ההגירה.

יצחק אהרונוביץ': במהלך שנת 2007 אנחנו עדים לירידה של כ-41% בפתיחת תיקי סחר בנשים ובמעצרים בתיקים אלה, לעומת שנת 2006.

זהבה גלאון: כמה זה במספרים?

יצחק אהרונוביץ': בנוגע למעצרים – ב-2007, במצטבר, יש לנו 382 תיקים בסך הכל, שזה כולל גם את תיקי הסחר וגם את העבירות הנלוות, שאנחנו תופסים אותן כחלק מכלל התופעה ולכן אנחנו שינינו מעט את דפוס הפעולה, לעומת שנת 2006 שיש 295 תיקים בסך הכל.

יצחק אהרונוביץ': בנוגע לתיקי הסחר, בלבד, יש לנו בשנת 2007 20 תיקים, לעומת 34 תיקים בשנת 2006.

יצחק אהרונוביץ': באשר למעצרים, 76 מעצרים ב-2007 מול 83 ב-2006, כאשר מתוך אלה, מעצרים עד תום ההליכים ועד החלטה אחרת, יש לנו 9 ב2007 ו-47 ב-2006.

זהבה גלאון: איך אתם מסבירים את הירידה הזאת?

יצחק אהרונוביץ': מיד.

יצחק אהרונוביץ': האגף לחקירות ולמודיעין זיהה, במהלך 2007, ירידה משמעותית במספר קרבנות הסחר למטרות זנות, הזרות, כלומר כאלה שהגיעו לישראל, וזה בגלל מספר סיבות.

יצחק אהרונוביץ': אחת מהן זה הפעילות האכיפתית המוגברת שנעשתה בארץ לטובת העניין הזה.

יצחק אהרונוביץ': זה וההרחקה המסיבית של קרבנות הסחר למעשה הפחיתה את הכדאיות הכלכלית הטמונה בסחר של נשים מחוץ לארץ לישראל, וגם הענישה המחמירה שננקטת פה כנגד אנשים שמורשעים בסחר בבני אדם.

יצחק אהרונוביץ': משנת 2005, לפי הנתונים שיש לי, יותר מ-40 סוחרים נידונו לעונשי מאסר מאוד משמעותיים, בין 8 ל-18 שנה.

יצחק אהרונוביץ': אינדיקציה נוספת היא הפנייה של הרבה נשים למקלט מעגן, כמו גם ירידה בנכונות של קרבנות הסחר להתלונן במשטרה ולשתף פעולה עם רשויות האכיפה.

זהבה גלאון: כמה נשים יש היום במקלט?

עדה פליאל טרוסין: 32.

יצחק אהרונוביץ': מתוכן, ככל הידוע לי, אין עדות בתיקים של סחר.

זהבה גלאון: זאת אומרת יש ירידה במספר העדות.

זהבה גלאון: למה שיעידו כשהן צריכות להיתקע פה כל כך הרבה זמן עד ששומעים את העדות שלהן?

זהבה גלאון: זאת אומרת, היום מתוך ה-32 נשים שיושבות במקלט אין נשים מעידות.

יצחק אהרונוביץ': ככל הידוע לי, אין נשים שהן עדות.

יצחק אהרונוביץ': כמו כן, הארגונים הבלתי ממשלתיים בעצמם מפנים הרבה פחות נשים למשטרה.

יצחק אהרונוביץ': מאידך אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שיש עלייה משמעותית בכמות---

מרינה סולודקין: האם זה לא כישלון של המשטרה שאין עדות?

זהבה גלאון: תיכף נדבר על זה.

מרינה סולודקין: מי עובד איתם?

מרינה סולודקין: אני לא בטוחה שעובדים נכון.

מרינה סולודקין: עד כמה שאני יודעת, מאלה שיושבות שם, יש שמוכנות להעיד.

זהבה גלאון: היא אומרת שהיום אין אף אישה מעידה במקלט, שהמקלט הוא לצרכי הגנה.

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שיש עלייה בכמות תיקי ניהול בתי הבושת וסרסרות בשנת 2007 לעומת 2006, וזה נובע מתוך כך שלפני כשנה הוצאה הנחיה של ראש אגף לחקירות ולמודיעין ותכנית עבודה בתחום הזה למחוזות וליחידות החקירה שעוסקות בנושא.

זהבה גלאון: מה זה אומר עלייה מבחינת נתונים?

זהבה גלאון: הרי יש לכם ירידה בעניין תיקי הסחר ועלייה בעניין ניהול בתי בושת.

יצחק אהרונוביץ': נכון.

יצחק אהרונוביץ': אני רק אסביר מדוע.

יצחק אהרונוביץ': התכנית הזאת עובדת על בסיס תפיסת הפעלה שרק טיפול במכלול העבירות הכרוכות בסרסרות ובזנות יביא למעשה להרתעה בתחום של הסחר בבני אדם.

יצחק אהרונוביץ': ההנחיה הזאת הטילה על יחידות החקירה יעדים ברורים שחייבו פעילות יזומה ואפקטיבית וזאת אחת הסיבות לעלייה בפעילות ובכמות התיקים בניהול בתי בושת וסרסרות.

יצחק אהרונוביץ': לעניין כמות התיקים – שוב, אני מדברת על 2007 מול 2006 ויש לי גם נתונים לגבי 2008.

יצחק אהרונוביץ': סרסרות לזנות יש לנו כמות של 84 ב-2007, מול 36 ב-2006; ניהול והחזקת מקום 249 תיקים ב-2007 מול 194 תיקים ב-2006.

זהבה גלאון: מה ב-2008?

יצחק אהרונוביץ': ב-2008, עד סוף חודש מאי, יש לנו 29 תיקים בשנת 2008 בסרסרות לזנות, מול 25 ב-2007 ובעבירה של ניהול והחזקת מקום 130 תיקים ב-2008 מול 79 תיקים ב-2007.

זהבה גלאון: ב-2008, מעבר לניהול תיקים וסרסרות?

יצחק אהרונוביץ': בנוגע לסחר?

יצחק אהרונוביץ': אני מדברת על סחר לעיסוק בזנות בלבד, יש לנו ב-2008 5 תיקים מול 9 תיקים בתקופה המקבילה אשתקד.

זהבה גלאון: האמת שמבחינת נתונים על סחר למטרות עבדות, אמנם מר דודי פרץ פה, אבל זה לא הוועדה.

זהבה גלאון: אני מבינה שזה הוצג אתמול בוועדה לעובדים זרים, אז אנחנו מתעסקים היום רק בנתונים שמעניינים את הוועדה הזו.

דודי פרץ: אחד הדברים שנאמרו פה, שאנחנו לא מטפלים בחברות כח אדם או משהו בדומה לזה.

דודי פרץ: עיקר העבירות של חברות כח אדם, מאחר ולא חלים יחסי עובד-מעביד ואין אינטרקציה, זה עבירות של מרמה.

דודי פרץ: זה הוצג גם בוועדה, זה מוצג כמעט בכל ועדה שאני חבר בה, ואני חושב שזו אחת הבעיות; התשלום הגבוה שמשלמים אותם עובדים, אותם מהגרי עבודה שבאים לעבוד בארץ.

דודי פרץ: אז כלפי אותן לשכות פרטיות, או אותן חברות כח אדם, אנחנו בדרך כלל מגישים כתבי אישום בקבלת דבר במרמה.

דודי פרץ: לצורך העניין, השנה כבר פתחנו 300 תיקים של תלונות של עובדים זרים.

דודי פרץ: 'קו לעובד' לא נמצא פה, אבל אנחנו בקשר, באינטרקציה קבועה איתם, תלונות שלהם, שמטפלים בהם, בעובדים שמגיעים לארץ.

דודי פרץ: הם מגיעים לנמל התעופה ולמעשה אף אחד לא בא לאסוף אותם ועוד כהנה וכהנה, והם פוטנציאל, לצערי הרב, לאחר מכן לפגיעה קשה בזכויותיהם.

דודי פרץ: זה פחות או יותר המישור שאנחנו בעיקר עובדים, ובאותן תלונות שהוצגו אתמול, שאין טעם לחזור עליהן.

דודי פרץ: אנחנו כן שינינו פה מגמה.

דודי פרץ: היום לדוגמה, לצורך העניין, אני מחזיק במנהלת ההגירה 252 עדים שמחזיקים אישור שהם עדים מטעמי בעבירות מרמה.

דודי פרץ: זאת אומרת שיש פה איזה שהוא שינוי מיקוד אמיתי בנושא הזה.

זהבה גלאון: אני לא רוצה---

משה שילה: אני דיברתי על סחר למטרות עבדות.

זהבה גלאון: אני לא רוצה לפתוח את הנושא הזה.

זהבה גלאון: ראשית, זה לא במנדט שלי, אבל מהדברים שהבנתי מהמנהל הכללי של משרד המשפטים, הוא התמקד בנקודה שמדברת על סחר למטרות עבדות וכנראה שהדבר מצריך איזה שינוי תפיסה ושינוי דרכי פעולה של מנהלת ההגירה, אבל כיוון שזה לא במנדט שלי והמנהל הכללי ייפגש עם ראש אגף החקירות, אז אני מניחה שהמערכת תתגבש לעבודה בהתאם, אבל זה ממש לא במנדט שלי.

זהבה גלאון: אני מצטערת, אני לא רוצה להיכנס לזה.

זהבה גלאון: מה שרציתי לשאול, מהנתונים שנמסרו לנו עכשיו כאן, כשאתם מדברים על ניהול בתי בושת, זה כולל התייחסות לנשים ישראליות שמועסקות, שנסחרות לצרכי זנות, בארץ?

זהבה גלאון: או שהעמדה לדין כאן או פתיחת תיקי חקירה לא מתייחסת דווקא לנשים ישראל, כפי שהודגש בדוח האמריקאי שיש מגמה בנשים ישראליות שנסחרות.

יצחק אהרונוביץ': הנתון של ניהול בתי בושת מתייחס לכלל התיקים.

זהבה גלאון: אין לכם פילוח כמה מתוכן נשים זרות.

יצחק אהרונוביץ': אין לי כאן נתון בנוגע להתפלגות של העדות, אבל ידוע לי שהיו מספר תיקים בנוגע לסחר בנשים ישראליות, אם זה למטרות יצוא ואפילו ידוע לי, באופן אישי, על תיק אחד של סחר פנים מדינתי שהמשטרה זיהתה שבאותן עדות נעברו עבירות של סחר והוגשו כתבי אישום בתיק הזה.

רחל גרשוני: רק הקדמה ואז אני אתייחס גם בפירוט לסוגיות שהעלית.

רחל גרשוני: אחד, אני רציתי להגיד שבעיניי הדוח הוא מאוזן והוגן.

רחל גרשוני: הוא מציין את נקודות השבח שמגיעות לנו ונקודות הגנות שמגיעות לנו.

רחל גרשוני: עצם קיום המנגנון הממשלתי הזה של ועדת מנהלים כלליים לנושא מיוחד זה, ומתאם, כשוועדת המנהלים הכלליים יכולה להעלות החלטות עקרוניות שמחייבות תקציב לממשלה, הוא כבר התקדמות גדולה וכאן אני רוצה לציין גם שבכל שנות פעילותי בתחום הזה, אני לא חוויתי גם דבקות, נחישות ומחויבות לעניין הזה, כמו שחוויתי אצל המנהל הכללי של משרד המשפטים.

רחל גרשוני: אני חייבת להגיד את זה.

זהבה גלאון: יש כאן נקודה מאוד חשובה, המנהל הכללי עמד עליה עכשיו.

זהבה גלאון: באמת קראתי את הדוח הזה בעיון, בנוגע להתייחסות של הדוח לכל מה שקשור לסחר למטרות ניצול מיני, אז יש שם דברים שזקוקים לשיפור, אבל מאוד יכול להיות שאם לא היתה לנו את הבעיה של הסחר למטרות עבדות, היינו עולים בכל זאת---

רחל גרשוני: יכול להיות, וזה טבעי.

מרינה סולודקין: האם זה נורמלי שרק מחלקת המדינה עושה דוח בנושא של מדינת---

רחל גרשוני: זאת שאלה לחוד, האם האו"ם צריך לעשות.

רחל גרשוני: עובדה שהם לקחו את התפקיד, ומי שלוקח את תפקיד, כמו שגב' זהבה גלאון לקחה תפקיד, יבורך.

מרינה סולודקין: אבל במקביל אפשר לעשות דוח שלנו.

רחל גרשוני: יפה שאמרת את זה.

רחל גרשוני: אני בעד.

רחל גרשוני: זה דווקא חלק מהתכנית הלאומית.

מרינה סולודקין: זו המלצה, חברת הכנסת גלאון, שאנחנו חייבים לעשות, בגלל שנמאס לי שזה מחלקת המדינה.

מרינה סולודקין: יש לכם הרבה במה להתעסק, חוץ מישראל.

רחל גרשוני: קיימנו ישיבה על זה אצל המנהל הכללי, רציתי לקדם את זה ורציתי להשתמש במידע שאוספת חברתי כל שנה לדוח מחלקת המדינה, כדי להתחיל להכין את הדוח שלי.

רחל גרשוני: כמובן שהדוח שלי, לפי דעתי, צריך להיות מבוסס גם על מידע שאקבל מארגונים לא ממשלתיים, וגם שאלות קצת שונות, כיוון שהדוח שלי צריך להתרכז על מה נותר לעשות ולא דווקא על הדברים החיוביים.

מרינה סולודקין: אני מרגישה שאנחנו נכנסנו לשלב חדש, יותר מתקדם, בגלל שסחר בנשים והברחת נשים זה פשע מאורגן בין לאומי ואם היה לנו הברחה וזו הכנסה של גורמים של סחר בנשים בתוך המדינה, עכשיו יש לנו יצוא.

מרינה סולודקין: אתם יודעים עד כמה זה מסוכן.

מרינה סולודקין: הם התחזקו, יש הרבה כסף בתחום, ואנחנו עכשיו גם מגיעים למדינות אחרות.

מרינה סולודקין: כמו ששמעתי, לאנגליה יש יצוא.

זהבה גלאון: בהמשך לשאלה של חברת הכנסת סולודקין, כיוון שמדובר כאן ברשת של פשע מאורגן, האם מזהים את אותם גורמים שקודם עסקו ב"יבוא" נשים ועכשיו עוסקים ב"יצוא" נשים, או שזה קבוצות נפרדות?

יצחק אהרונוביץ': אין לי כרגע נתונים שאני יכולה להציג בנוגע לשאלה הזו.

זהבה גלאון: נשמח לשמוע בכל מה שקשור בהברחה של נשים לחוץ לארץ, האם אתם מזהים את אותם ארגוני פשע, את אותם אנשים?

זהבה גלאון: נקודה מעניינת.

זהבה גלאון: אם הם שינו את דפוסי הפעולה שלהם, בגלל שנהיה קשה יותר להבריח לישראל, אז עכשיו מייצאים החוצה.

זהבה גלאון: נשמח לקבל נתונים לישיבה הבאה.

יצחק אהרונוביץ': יש יצוא של נשים ישראליות לחוץ לארץ, כשבנושא הזה יש לנו 2 תיקי חקירה.

זהבה גלאון: מה שאנחנו מנסים לבדוק, האם הגורמים שקשורים במעורבות, בפשע של יצוא והברחת נשים לחוץ לארץ, זוהו קודם כחלק מרשתות הברחה.

זהבה גלאון: כי מה שחברת הכנסת סולודקין מעוניינת לראות, כיוון שהיא מתייחסת לזה כאיזה רשת פשע מאורגנת, אנחנו מבקשים לדעת האם אלה שינו את דפוסי הפעולה שלהם.

זהבה גלאון: אנחנו רוצים לדעת איך זה עובד.

עדה פליאל טרוסין: אבל מעניין גם לשמוע באמת מה אנחנו יודעים על סחר בנשים ישראליות.

רחל גרשוני: כל הנושאים שהועלו פה, והם האם יש סחר פנים מדינתי, אנחנו לא יודעים, מי הסוחרים החדשים, מי הקרבנות החדשים.

רחל גרשוני: כל זה טעון---

מרינה סולודקין: אם אני קוראת את זה בעיתונות רוסית במדינת ישראל, אז יש.

רחל גרשוני: כל זה טעון בדיקה.

רחל גרשוני: יש צוות בראשות מר אלעזר רוזנבאום, שיושב פה.

רחל גרשוני: ישבנו אתמול על הנושאים שצריכים להידון בצוות הזה, שמכונה 'שינוי דפוסי הסחר לזנות'.

רחל גרשוני: מבין הנושאים שעמדנו עליהם, שינוי במדינות המקור.

רחל גרשוני: אנחנו רואים עכשיו מקרים של סיניות שמגיעות לישראל, כדי לעסוק בזנות.

רחל גרשוני: עוד שאלה, האם יש סחר פנים מדינתי, או רק זנות ישראלית?

רחל גרשוני: כשסחר צריך את העסקה לבן אדם.

רחל גרשוני: צריך לבדוק את זה.

רחל גרשוני: מה הפרופיל של הקרבנות החדשות?

רחל גרשוני: אם יש.

זהבה גלאון: אנחנו עדים לנשים שמובאות לארץ כמהגרות עבודה ואז הופכים אותן לשפחות מין.

רחל גרשוני: זה לא סחר לזנות, זה סחר לניצול מיני.

רחל גרשוני: צריך לדון בזה.

רחל גרשוני: מה הפרופיל של הסוחרים החדשים.

רחל גרשוני: לגבי מיעוט התיקים, זה מאוד מעניין, כי מצד אחד שמעתי מכמה גורמים משטרתיים, גם מהמודיעין המשטרתי וגם מהחקירות, שהמקורות שלהם אומרים שיש אנשים שפרשו מהמקצוע הזה, כי זה מסוכן מדי, והם עברו למקצועות אחרים כמו סמים.

רחל גרשוני: אז אולי זה לא צריך לשמח אותנו במלואו, אבל לפחות הם פרשו מהמקצוע הזה.

רחל גרשוני: דבר שני שראינו בכנסים בין לאומיים, גם במולדובה וגם בישראל, הוא שזה תופעה בין לאומית של שינוי דפוסי הסחר, שבמקום בבתי בושת, עכשיו משרדי ליווי, שזה מקשה מאוד על העבודה, משום שיש תנאים יותר טובים, אז נשים לא רוצות כל כך להתלונן, ובי"ת, קשה יותר לתפוס את הדמויות המרכזיות.

רחל גרשוני: זה גם נושא שצריך להידון אצל מר אלעזר רוזנבאום.

רחל גרשוני: גם פנינו למודיעין המשטרתי, כדי לבקש מחקר.

רחל גרשוני: מחקר הוא מעיקרי העניין פה, מחקר לגבי יצוא נשים ישראליות, מחקר לגבי מי ומי ההולכים פה, הפרופיל של הנשים, הפרופיל של הסרסורים.

רחל גרשוני: חייבים מחקר, אין מה לעשות.

רחל גרשוני: אני מקווה שהצוות הזה והצוות שבראשות נציגת הפרקליטות, דליה אברהמוב, שצריכה לשבת על זיהוי קרבנות סחר, יפעלו במשולב בשלב הראשון, יוכלו להאיר עינינו בנקודה הזאת, כי באמת זה דבר חשוב.

זהבה גלאון: אחרי שתיארת את כל המערך החדש הזה, או האפיונים של המערך החדש, את אומרת שכל זה צריך להיבדק אם זה קיים, אבל בדוח של מחלקת המדינה זה הוצג כדבר שהוא---

רחל גרשוני: זה הוצג שיש.

רחל גרשוני: אנחנו רוצים לראות על מה הם מסתמכים, בואו נראה אם הם מדייקים ואם זה באמת סחר, או שזה דפוסים חדשים של זנות.

רחל גרשוני: לא שאני מזלזלת בזה, אבל בהחלט צריך לראות את הדברים, צריך לבדוק את הדברים.

רחל גרשוני: גם בדוח מצוין במפורש שזה הגיע, בלי לזלזל.

רחל גרשוני: לגבי עניין של נשים שהן לא במקלט ולא מקבלות את מלוא הזכויות של הנשים במקלט, אז באמת יושב איזה צוות בין משרדי על זכויות רפואיות לקרבנות סחר, בין במקלט ובין לא.

רחל גרשוני: הוא קיים כבר 3 ישיבות וצריכה להיות עוד ישיבה מסכמת והמגמה המתגבשת היא לתת לכל קרבן סחר לזנות שירותים רפואיים, להכניס את זה תחת המטריה של חוק ביטוח בריאות ממלכתי, כך שיקבלו עם תנאים כאלה או אחרים.

רחל גרשוני: עובדים על זה.

רחל גרשוני: יש גם הפרס החדש, שגם אמור לתת משוב לגופים שעוסקים בנושא.

רחל גרשוני: מה שנקרא באנגלית often thankless task, אנשים עובדים, לא מקבלים משוב, אין תמיכה, אז לפחות שיוכרו.

רחל גרשוני: אז יש מגמה ממלכתית לתת פרס ממלכתי, עיטור לאנשים, וזה גופים ציבוריים, זה יכול להיות NGO, אנשים פרטיים ואנשי ממשלה.

רחל גרשוני: שלושה עיטורים, אם נמצא כל שנה בשנה.

רחל גרשוני: מה שרציתי גם להגיד, דבר אחרון הוא שהביקור למולדובה, שבו שותפו גם נציגים של ארגונים לא ממשלתיים וגם נציגי ממשלה, היה ביקור מאוד קשה.

רחל גרשוני: זה היה סמינר של האיחוד האירופי שלימד גם מה קורה באיטליה, מה קורה בבלגיה וגם סיור במולדובה.

רחל גרשוני: אחת מהתובנות שעלתה מהביקור הזה היא שאנחנו במצב פחות או יותר טוב, בלי להיות שאננים, בקשר למאבק בסחר בזנות.

רחל גרשוני: המקלט שלנו הוא הרבה יותר מרשים, אם כי המקלט שם היה די מרשים.

רחל גרשוני: גם כשאנחנו משווים את המצב שלנו למצב של איטליה, אני חושבת שאנחנו במצב יותר טוב, כי בכל זאת, הם דורשים, כדי לתת אשרות שהייה, סיכון, שהקרבן יהיה בסיכון, ואנחנו לא דורשים את זה.

רחל גרשוני: אז זאת תובנה שיצאה.

רחל גרשוני: אני רוצה לסיים בטוב מכל, שבכל זאת, יש מגעים אינטנסיביים, בינינו לבין הארגונים הממשלתיים, הם מפנים אלינו בעיות, כך אנחנו יכולים לנסות לפתור את הבעיות ואני רוצה לצטט את נציגת לסטרדה, בביקור במולדובה, שאמרה את הדבר הכי יפה בעיניי.

רחל גרשוני: צריך לפעמים לשתף פעולה עם אנשים שאנחנו לא תמימי דעים איתם, והיא אמרה: אי אפשר ללחוץ ידיים אם היד קפוצה.

רחל גרשוני: צריך ללחוץ ידיים.

זהבה גלאון: זה בכלל טוב, המשפט הזה.

מרינה סולודקין: מה עם הסברה במולדובה, שלא כדאי להגיע?

רחל גרשוני: משרד החוץ, לפני שנתיים, עשה איזה מבצע.

רחל גרשוני: היה, שוב, צוות שהמליץ על חידוש המבצע הזה.

רחל גרשוני: אנחנו צריכים להביא את זה ל אישור ועדת המנהלים הכלליים.

הילה טנא: מבחינת המודעות, מה שהם אמרו שם, שיש מודעות, הם עושים הרבה עבודה.

הילה טנא: הם מעריכים שאפילו מחוץ לעיר הבירה---

מרינה סולודקין: כי אנחנו יכולים, עם חברת הכנסת גלאון, לפנות לשרת החוץ שהיא גם אישה וגם מבינה, ולבקש משגרירות ישראל במדינת מולדובה להסביר למה לא כדאי להגיע.

זהבה גלאון: אבל יש כאן שתי נקודות.

זהבה גלאון: מה שמעלה חברת הכנסת סולודקין זה סוג של הסברה שכבר נעשתה פעם במדינות שם.

זהבה גלאון: מה שאמר המנהל הכללי, שזאת נקודה חדשה, שצריך לבחון את אופן ההסברה לתיירים ישראליים שיוצאים למדינות שיש בהן, שזה דבר מאוד...

רחל גרשוני: היה לנו ניסיון מוחשי בדרך מטורקיה למולדובה.

רחל גרשוני: אני ישבתי ליד גבר ישראלי בגילאי 40 שהתעסק עם ילדה, שאם היא היתה בת 15 זה כבר מבוגר בעיניי למה שהיא באמת היתה, ושאלתי, אמרתי 'בת כמה היא?' ענת הציעה לי לשאול, הוא אומר 'בת 18'.

רחל גרשוני: אז אמרתי 'היא לא בת 18', הוא ממשיך להתעסק איתה.

רחל גרשוני: אז נתתי לו איזה הטפה רבנית, 'זה רע, זה רע מה שאתה עושה, תחזור בך, אל תעשה את זה, אתה לא יכול להיות מאושר מזה'.

רחל גרשוני: חמש דקות הוא הפסיק ואז הוא שוב התחיל.

רחל גרשוני: זה נתן לנו המחשה מה קורה עם תיירות ישראלית.

רחל גרשוני: זה היה נורא.

רחל גרשוני: ואז במלון יוקרתי רואים פרסום שירותי זנות.

רחל גרשוני: ענת מצאה את זה.

זהבה גלאון: גב' ענת חולתא, אנחנו רצינו לשמוע ממך על כתבי אישום והפרקליטות, אבל אם יש לך משהו להוסיף מהחוויות, אז את יכולה.

ענת חולתא: חזרנו ביום שישי בבוקר ובשבת קמתי בלי קול.

ענת חולתא: לא מחלה, אלא פשוט בלי קול, ולי היה לגמרי ברור שזו תגובה פוסט טראומטית למה שראינו שם.

ענת חולתא: אני חושבת שכולנו חזרנו מחוויה דומה.

ענת חולתא: אני אתחיל דווקא מהסוף, כי אנחנו עכשיו בתוך האנקדוטות ממולדובה, אבל השאלה של חברת הכנסת סולודקין לגבי מולדובה, כמדינת מקור, אני חושבת שאחת התובנות העצובות שהיו לנו מהנסיעה הזאת זה שהמצב במדינות המקור הללו, ובמולדובה בפרט, הוא כל כך גרוע שלא יכולה באמת להיות משמעות אמיתית להסברה שאנחנו נעשה שם, שבה אנחנו מייעצים לנשים לא לבוא לפה.

ענת חולתא: אנחנו שמענו שיותר משליש מכח העבודה במולדובה עובד מחוץ למולדובה.

ענת חולתא: כ-70% מהתל"ג המולדבי בא מכספים של עובדים שעובדים שם בחוץ.

ענת חולתא: אחד מכל חמישה ילדים במולדובה חי בלי ההורים שלו, כי ההורים שלו עובדים מחוץ למולדובה.

מרינה סולודקין: אבל לעבוד בחוץ זה לא לעבוד בזנות.

ענת חולתא: זה לעבוד בזנות.

ענת חולתא: ענף ההכנסה העיקרי של מולדובה היא תעשיית המין, וזה גם על פי הנתונים הרשמיים.

מרינה סולודקין: אני הייתי באיסטנבול, במשפחה יהודית, וראיתי שיש במולדובה מיעוט מוסלמי שאנחנו מכירים, יוצאי ברית המועצות, והם עבדו, אמא ובת, במשק בית, וזה מכובד.

עדה פליאל טרוסין: בהקשר הזה בדיוק, מה שאנחנו הבנו שבעצם הזנות, כמו שהכרנו אותה, כשהתחלנו לעבוד בנושא הזה, שהנשים שנמכרות ושנסחרות עוברות אונס ואלימות קשה, התופעה הזו, כמעט נעלמה, ואין יותר איום פיזי עליהן.

עדה פליאל טרוסין: זה רק הקטע הפסיכולוגי והרבה מאוד הקטע של שכר.

עדה פליאל טרוסין: למשל מבחינת האיום לגבי הנשים, האיום הגדול, כי אנחנו עושים שיבה בטוחה מהמקלט ואנחנו עוטפים את הנשים, המקלט שלנו מאובטח כמו מבצר.

עדה פליאל טרוסין: מה שהסתבר לנו שלמעשה אין יותר איום, אין איום על המשפחות של הנשים, האיום החזק ביותר הוא 'אנחנו נספר לה במה את עוסקת'.

עדה פליאל טרוסין: יש כאן שינוי, שאם קודם אמרנו שמרביצים לה ומתעללים בה, אז לא, השינוי ההסברתי צריך להיות שונה לחלוטין.

ענת חולתא: ולכן דווקא בתחום הזה של ההסברה, שכל כך מעט אופק אנחנו ראינו שם בחיים של האנשים, נדמה לי שההסברה שצריך לחשוב עליה עכשיו, ואנחנו ראינו גם שם שהיא נעשית, בעיקר כשנחתנו באיסטנבול.

ענת חולתא: בכניסה לשדה התעופה ראינו כרזות גדולות של ה-ION, לאורך כל הטרמינלים, שפונות לנכנסים לארץ ואומרות לזרים שנכנסים לטורקיה, 'אם מנצלים אתכם, אם מכריחים אתכם לעבוד בלי לקבל שכר, אם היחס אליכם שונה ממה שהבטיחו לכם, אלה הגורמים שאתם יכולים לפנות בטורקיה', ונדמה לי שהכיוון של ההסברה שנכון לעשות עכשיו הוא הכיוון הזה, לראות יותר מה אנחנו יכולים לעשות אצלנו, איך אנחנו יכולים לא רק באיזה פינה נידחת בשדה התעופה לשים שלט, אלא איך אנחנו יכולים, גם מבחינת האופן שבו אנחנו מציגים את עצמנו לזרים שנכנסים לישראל.

ענת חולתא: שהדבר הזה יהיה בולט בכל מקום.

ענת חולתא: בשדה התעופה של איסטנבול אי אפשר ללכת שני מטר בלי לראות כרזה כזאת, שפונה אל הנכנסים 'אם מנצלים אתכם, תתקשרו למספר הזה'.

ענת חולתא: נדמה לי שזה כיוון שיכול להיות היום יותר אפקטיבי.

ענת חולתא: לגבי כל הנושא של האכיפה ושל ההעמדה לדין.

ענת חולתא: מבחינת המספרים, המספרים שאנחנו דיווחנו עליהם בשנה החולפת לדוח, היו שבשנה החולפת ניתנו 20 פסקי דין של תיקים תלויים ועומדים בתחום של סחר בבני אדם, למטרות זנות, והעבירות הנלוות לתעשיית המין.

ענת חולתא: הוגשו 15 כתבי אישום חדשים.

ענת חולתא: אני חייבת לציין, לגבי כל כתבי האישום, שלא מדובר בקרבנות חדשות.

ענת חולתא: זאת אומרת, לא מדובר בתיקים של עבירות שנעברו סמוך למועד הגשת כתב האישום, אלא בחשיפה או גילוי או תלונה על עבירות שנעברו כבר בשנים 2004, 2005, 2006.

זהבה גלאון: הנתונים האלה זה ל-2008?

ענת חולתא: הנתונים האלה הם עד פברואר 2008, שזה המועד שבו עשינו ריכוז לדוח של מחלקת המדינה.

זהבה גלאון: וה-20 תיקים האלה שאת מדברת עליהם, שהם תיקים ישנים, כמה זמן לקח להם, כמה זמן הם היו עד שהם...

ענת חולתא: תוך זמן קצר מאוד.

ענת חולתא: מדובר בתלונות חדשות על עבירות ישנות.

ענת חולתא: לא בתיקים שלקח הרבה זמן לחקור אותם, אלא בקרבנות שמספרות היום על עבירות שנעברו בהן לפני שנתיים או שלוש.

ענת חולתא: הסיטואציה שבה מספרים על העבירות היא אחת משתיים, או שעכשיו הן נתפסו על ידי מנהלת ההגירה כשוהות בלתי חוקיות ובמסגרת הזאת, של הזיהוי, כיוון שאנחנו כבר מאוד מיומנים בתחום הזה של תעשיית המין בזיהוי הקרבנות, אז כבר בשלב מאוד מאוד מוקדם הן מועברות למקלט, ניתנת תקופת ערעור, או שמאותרות בשלב מהיר במתקני המשמורת, מספרות איזה שהוא סיפור והסיפור הוא, בדרך כלל, על 'איך הגעתי לארץ לפני שלוש, ארבע וחמש שנים', וסביב העניין הזה מתחילות חקירות.

זהבה גלאון: אז איך זה עומד בסתירה לזה שהנשים במקלט היום זה לא נשים שמעידות?

ענת חולתא: לא הבנתי.

זהבה גלאון: אתם מזהים במתקני המשמורת נשים שנעצרו, נניח על שהות בלתי חוקית, או לא יודעת על מה, ואתם מזהים אותן כקרבנות סחר והן בעצם מתלוננות על דברים שאירעו להן בהגיען לארץ וכולי וכולי.

זהבה גלאון: עכשיו מה קורה אם הנשים האלה?

זהבה גלאון: הן נשים שמועברות למקלט?

ענת חולתא: נשים מועברות למקלט על פי רצונן.

זהבה גלאון: אבל כרגע נמסר לנו שהנשים שנמצאות במקלט הן לא נשים מעידות, זאת אומרת הן לא חלק מזה.

זהבה גלאון: אז כמה נשים כאלה שמטופלות אבל לא שוהות במקלט, או גם כאלה שהתלוננו שאין להן אשרת שהייה ועבודה, אבל עדיין בכל זאת הן מתלוננות?

זהבה גלאון: מה הנתונים, מה אנחנו יודעים?

ענת חולתא: אני לא יודעת להגיד לך---

זהבה גלאון: יש כאן חוסר הלימה בין מה שאת אומרת לבין מה ש---

ענת חולתא: אני לא בטוחה.

ענת חולתא: גם בעבר היו יותר עדות מנשים שהיו במקלט ולא כל העדות שהו במקלט.

זהבה גלאון: זה מה שאני שואלת.

זהבה גלאון: כמה נשים כאלה יש במקלט?

ענת חולתא: אני לא יודעת להגיד מתוך 15 כתבי האישום הללו, כמה מתוכן הן עדות ששהו במקלט, או ששהו תקופות קצרות במקלט, כי תיקים מנוהלים היום בצורה יותר יעילה בבתי המשפט, ויש היום בתי משפט שכן שומעים עדויות מוקדמות, אמנם בתל אביב לא מכבדים את הבקשות שלנו לעדויות מוקדמות, אבל בירושלים כן שומעים עדויות מוקדמות ובבאר שבע ובתי משפט שבהם מקיימים את הוראת החוק ושומעים עדויות מוקדמות, נשים לא צריכות לשהות במקלט תקופה של שנה ושנתיים ולחכות.

זהבה גלאון: למה בתל אביב לא מקיימים את זה?

ענת חולתא: זה נושא שאנחנו חוזרים ומדברים עליו פה כבר הרבה מאוד זמן.

זהבה גלאון: אז בואו נדבר עליו שוב.

זהבה גלאון: אדוני המנהל הכללי, איך אנחנו פותרים את העניין הזה?

זהבה גלאון: תל אביב זה ממלכה עצמאית?

משה שילה: קודם כל אני מבקש לציין שכמנהל כללי של משרד המשפטים, אני לא אחראי על בתי המשפט, יש להם מנהל, הוא נקרא 'מנהל בתי המשפט'.

משה שילה: למיטב ידיעתי, בתל אביב יש את הלחץ הגדול ביותר מכל בתי המשפט בארץ, כולל תיקים שהם שונים מהסוגים של התיקים שמוגשים לבתי משפט אחרים.

משה שילה: תיקים של ארגוני פשיעה למשל, זה תיקים עם 17 ו-20 נאשמים ועם מאות עדים שלוקח שנים לסיים אותם, ולכן, למיטב ידיעתי, הלחץ בבית המשפט המחוזי בתל אביב הוא העמוס ביותר בארץ.

זהבה גלאון: אנחנו שומעים את זה מהיום שהתחלנו לעסוק בוועדה.

זהבה גלאון: מה בנושא דן יחיד?

ענת חולתא: בעניין של דן יחיד, מה שאנחנו מצאנו כרגע זה שאנחנו לא באמת מצליחים להביא לשינוי אמיתי עם ההעברה הזאת של הדיונים בדן יחיד.

ענת חולתא: אני אתן דוגמה.

ענת חולתא: בכתב האישום שגמרנו להגיש אותו תוך כדי הנסיעה למולדובה, שמדובר בפרשייה מעניינת בפני עצמה, אם אתם זוכרים את תיק המחילות בזמנו, איזה שהוא המשך לאותה פרשיית מחילות שחוקרים של ימ"ר תל אביב גילו ממש כמעט במקרה, בזמן שהם היו בנסיעת עבודה בבילרוסיה.

ענת חולתא: שיתפו פעולה במסגרת איזה שהיא חקירה אחרת, הם עברו בעצמם על כל חומר החקירה שאספה המשטרה המקומית באותה ארץ ומצאו שם שמות מוכרים להם, מעבודתם, וביקשו להתמקד עוד בעניין הזה ולהיכנס יותר לעומק וכך הם הצליחו להגיע לשתי מתלוננות נוספות, שכבר נמצאות היום בבילרוס ולאסוף שם חומר חקירה נוסף בעניין הזה, שהוגש ממש בימים האלה.

ענת חולתא: אנחנו עשינו הגהות אחרונות לכתב האישום תוך כדי נסיעה באוטובוס.

ענת חולתא: הוגש כתב אישום נוסף נגד הנאשמים בפרשת המחילות על עבירות נוספות שנעברו שם, באמת תודות לחושים מאוד מאוד בריאים של החוקרים בפרשייה הזו.

ענת חולתא: בתיקים הללו יש עבירות מין ועבירות אינוס שנעברו, ברגע שרוצים להגיש כתבי אישום שמכילים את כל המכלול של העבירות, העברה לדן יחיד לא עוזרת לנו, כי עבירת האינוס היא עבירה של מוטב שלושה, וטוב שהיא עבירה של מוטב שלושה, אבל בכל התיקים הללו שבהם יש גם עבירות נלוות חמורות יותר, כמו עבירות חטיפה, כמו עבירות מין, אנחנו לא יכולות להגיש את התיקים לדן יחיד והם ממשיכים להתדפק על דלתות ההרכבים הפליליים של בית המשפט המחוזי.

זהבה גלאון: היו בכלל תיקים שנידונו בפני דן יחיד?

זהבה גלאון: מה יצא?

ענת חולתא: ממה שאני יודעת, אין תיקים כאלה עכשיו.

רחל גרשוני: אבל לפעמים יש תיקים שבהם אין אישומים על עבירות מין וחטיפה, אלא רק על עבירות זנות וזה יעזור בתיקים האלה.

רחל גרשוני: ענת חולתא אלה מוגשים לדן יחיד.

רחל גרשוני: מבחינת החלוקה, אני דיברתי קודם על המספרים, אנחנו כן ראינו בשנה החולפת שמשהו מצוואר הבקבוק שנוצר בבית המשפט העליון קצת הצליח להתרווח.

רחל גרשוני: אם אתם זוכרים בשנה הקודמת דיווחנו כאן על הרבה מאוד תיקים תלויים ועומדים בשלב של הערעור בבית המשפט העליון.

רחל גרשוני: בשנה החולפת ניתנו 12 פסקי דין בבית המשפט העליון בתיקים מורכבים, גם בערעורי מדינה, גם בערעורי נאשמים.

רחל גרשוני: היום תלויים ועומדים 6 תיקים בבית המשפט העליון בעבירות של סחר למטרות זנות ובערכאות הדיוניות, נכון למועד הגשת הדוח שלנו, 10 תיקים בבתי משפט מחוזיים.

רחל גרשוני: אני יודעת מאז על עוד 3-2 תיקים שהוגשו.

רחל גרשוני: אז אנחנו מדברים על בין 10 ל-15 תיקים תלויים ועומדים.

רחל גרשוני: יכול להיות שיש אחד או שניים שהסתיימו, אבל אלה המספרים שבהם אנחנו מדברים.

רחל גרשוני: בכל מקרה לא עבירות חדשות.

רחל גרשוני: לכן גם הגשת כתבי האישום הם על עבירות הסחר לפי נוסחם הקודם, לפני התיקון לחוק, מכיוון שמדובר בעבירות שבוצעו בתקופה שלפני התיקון לחוק ולכן אין לנו עדיין ניסיון מעשי בעבירות לפי החוק החדש.

רחל גרשוני: אני רוצה כן להגיד עוד משהו לגבי תעשיית המין בכלל, גם בהקשר של ההערות שהיו בדוח.

רחל גרשוני: ראשית, לגבי ישראל כמדינת מקור.

רחל גרשוני: אני חייבת להגיד שכפרקליטות, אנחנו לא יודעים על תופעה עבריינית כמו שאנחנו מגדירים אותה מבחינה מקצועית, של ישראל כמדינת מקור.

רחל גרשוני: התיקים שהיו היו תיקים ספורדיים, שדיברנו עליהם פה גם בישיבות במהלך השנה.

רחל גרשוני: אני לא יודעת על תיקים שהם מעבר לכך.

רחל גרשוני: אם יש נתונים או מידע על הדבר הזה כתופעה, אני אשמח לשמוע.

רחל גרשוני: לא היו פניות אליי וגם ארגוני סיוע שפונים אליי לפחות פעם, פעמיים, שלוש בשבוע בכל מיני שאלות, בעניין הזה לא פנו אליי, אז אני לא יודעת להתייחס לעניין הזה של תופעה עבריינית.

זהבה גלאון: זאת אומרת, את לא מזהה את מדינת ישראל כמדינת מקור, את מזהה מקרים אלה או אחרים של "יצוא".

ענת חולתא: זה מהמקום שלי.

ענת חולתא: המקום שלי הוא לא המקום של המשטרה, הוא לא המקום של המודיעין והוא לא המקום של השטח.

ענת חולתא: מהמקום שלי, כתביעה, אני לא יודעת על תופעה כזאת.

ענת חולתא: גם לגבי הסחר הפנים מדינתי.

ענת חולתא: אני חוזרת על ההערה שאמרה גב' רחל גרשוני.

ענת חולתא: הפרקליטות גם הגישה בקשה רשמית, אם אפשר לומר, לאמריקאים, לקבל הבהרות בעניין הזה בדוח, מכיוון שבדוח מספר פעמים חזרו על המושג הזה של 'סחר פנים מדינתי', זה מושג שלנו לא מוכר מבחינה מקצועית, למעט פרשייה אחת שגב' יעל אהרונוביץ הזכירה קודם, של תיק שהוגש בפרקליטות מחוז תל אביב, על נשים מקומיות שמנגנון ההזניה שלהם היה שגרמו להם להתמכרות לסמים ואז מתוך ההתמכרות לסמים, נעשתה ההתדרדרות לזנות.

ענת חולתא: זאת הפרשייה של רח' פין בתחנה המרכזית בתל אביב.

ענת חולתא: למעט התיק הזה, אנחנו לא מכירים תופעה של סחר פנים מדינתי.

ענת חולתא: המונח הזה לא מוכר לנו מבחינה מקצועית, לא קיבלנו עליו הערכות מודיעין מהמשטרה, לא פניות מסודרות מארגוני הסיוע, וביקשנו הבהרות.

ענת חולתא: אנחנו מחכים להבהרות, ואני מקווה שהן תגענה.

זהבה גלאון: את אומרת:

זהבה גלאון: אני לא אומרת 'לא כצעקתה', אבל אני מבקשת הבהרות.

ענת חולתא: בוודאי.

ענת חולתא: ממני את אף פעם לא שמעת 'לא כצעקתה'.

ענת חולתא: כאשר לא מוגשים כתבי אישום בסחר הפנים מדינתי, ואני אומרת 'אופס, אולי יש כאן משהו שאני מפספסת', אז אני רוצה שיספרו לי איפה יש סחר פנים מדינתי, לפני שאומרים לי 'את לא מגישה כתבי אישום'.

קריאת ביניים: אנחנו יכולים לספר.

ענת חולתא: אז תספרי לי, לא לפרוטוקול בישיבת ראווה, אלא בדרך העבודה המקובלת.

ענת חולתא: יש צוותים בין משרדיים, אנחנו נפגשים אצל גב' רחל גרשוני כמה פעמים בחודש, אני מתכתבת באופן קבוע עם נציגים של ארגוני הסיוע, כשרוצים שנטפל במשהו, פונים אלינו במכתב ואנחנו מטפלים.

ענת חולתא: תמיד.

ענת חולתא: לגבי תעשיית המין בכלל.

ענת חולתא: פה אני כן חושבת שיש מקום שאנחנו צריכים להישאר עם אוזניים פתוחות, כולנו, כי ברור לנו שבתחום של הביקוש לתעשיית מין אין ואקום, ואת המקום שבו היום אין נשים זרות, מישהו אחר ממלא את המקום הזה.

ענת חולתא: אנחנו גם כולנו יודעים מה הוא התהליך הסוציו אקונומי שעוברת מדינת ישראל באופן כללי, ואנחנו גם כולנו יודעים שעבירות מין וסחר בבני אדם הם דברים שצומחים על הקרקע הפורייה של מצוקה חברתית וכלכלית.

ענת חולתא: לכן אני אומרת עכשיו, באופן אינטואיטיבי ומהניסיון המצטבר שלנו, שאחד ועוד אחד שווה שניים.

ענת חולתא: אבל להגיד שיש לנו על זה נתונים ברורים, אני לא יכולה לומר.

ענת חולתא: אנחנו פנינו לניצב דנינו.

ענת חולתא: מר שוקי למברגר שהוא המשנה לפרקליט המדינה שבלשכה שלו אני פועלת, פנה בכתב לניצב דנינו לפני זמן מה וביקש ממנו התייחסות מודיעינית מעודכנת למבנה של תעשיית המין בישראל בכלל ונתונים מפורשים של פילוח של תעשיית המין הזאת.

ענת חולתא: אנחנו מחכים עדיין לתשובה.

ענת חולתא: אני מקווה שהתשובה מתמהמהת כי עושים מחקר רציני.

ענת חולתא: ושאחרי שיעשו את המחקר הרציני, אנחנו גם נקבל תשובה רצינית.

זהבה גלאון: ואז נשמח לקבל דיווח.

ענת חולתא: ברור.

ענת חולתא: ואז גם אפשר יהיה לעשות הערכה מחודשת של כל מאמצי האכיפה בתחום של תעשיית המין.

ענת חולתא: אני יודעת שאני מדברת הרבה, אבל אני חייבת להגיד עוד משפט אחד לגבי העובדים הזרים.

דודי פרץ: מהגרי עבודה, לא עובדים זרים.

ענת חולתא: אני לא משתפת פעולה עם מכבסת המלים, אני עובדת.

ענת חולתא: הם עובדים זרים, הם זרים והם עובדים כאן.

זהבה גלאון: בוועדה הבין משרדית תפתרו את השפה.

ענת חולתא: אני יודעת שזה לא המנדט של הוועדה הזו, אבל אני חושבת שיש משהו שבכל זאת יש קשר בין הדברים.

ענת חולתא: מכיוון שבתחום של העבירות בתחום של תעשיית המין, אנחנו הצלחנו לפתח מודל של עבודה, והמודל הזה הראה תוצאות, ועם תוצאות אי אפשר להתווכח, ולמדנו איך לעבוד.

ענת חולתא: למדנו איך צריכים להיות בנויים צוותים, למדנו איך בונים קשרי עבודה, למדנו איך בונים יחסי עבודה בין אישיים, בין כל הגורמים, גם הגורמים הממשלתיים, גם בין המשטרה לפרקליטות, גם בין המשטרה לארגוני הסיוע, גם בינינו לארגוני הסיוע.

ענת חולתא: למדנו לא להתייחס אחד לשני רק כפונקציות מנוכרות, אלא לעבוד, ויש כאן אנשים שיושבים סביב השולחן שאני עובדת איתם ביחד ואני יכולה להגיד גם שהם חברים שלי והם מכירים אותי והם ראו אותי ואנחנו עובדים במשותף ואנחנו מדברים על מה שצריך ולדבר הזה יש תוצאות בשטח.

ענת חולתא: ואת המודל הזה, אם אנחנו רוצים להצליח, חייבים להעתיק גם לתחום של האכיפה בתחום העובדים הזרים, ואת הדבר הזה, נדמה לי שאני לא רואה שהוא לגמרי קורה ובעניין הזה יש לנו עוד עבודה.

ענת חולתא: גם בתחום של מערכת היחסים עם המשטרה.

ענת חולתא: היחידות המרחביות של המשטרה צברו ניסיון מקצועי שלא יסולא בפז בתחום הזה של האכיפה, של הקשר עם ממשלות זרות, של הקשר עם יחידות משטרה זרות, בתחום של עבודה למטרות זנות ונדמה לי שעכשיו אנחנו נותנים לכל הניסיון המצטבר הזה לרדת לטמיון, כי הם לא מתעסקים עכשיו באכיפה בתחום של העובדים הזרים.

ענת חולתא: מתעסקות בזה יחידות משטרה אחרות וחבל.

ענת חולתא: לא חבל על כל השנים הללו של עבודה, של הניסיון, של הקשרים, של המיומנות, של המקצועיות, שבמקום לקחת את המודל ולהגיד 'אנחנו יודעים איך לעשות דברים כמו שצריך, בואו נמשיך לעשות', כאילו ממציאים את הגלגל מחדש ועל הדבר הזה חבל, ונדמה לי שהניסיון שהתרכז בוועדה הזאת, תחת הפיקוח המקצועי שלך, חברת הכנסת גלאון, אפשר פשוט ללמוד ממנו.

ענת חולתא: וחבל על הבזבוז.

צבי לביא: המודל הזה נמצא בספרים כבר קרוב ל-50 שנה.

צבי לביא: כנראה שלא קראת את זה.

ענת חולתא: לא קראנו, כי אנחנו לא מקצועיים.

צבי לביא: כל המודל הזה נמצא בספרים כבר 50 שנה, מודל של עבודה משותפת בארגונים.

צבי לביא: אני למדתי את זה באוניברסיטה כבר לפני 30 שנה.

זהבה גלאון: הנקודה שאת מעלה היא מאוד מאוד חשובה, רק אני חושבת שהיא נשמעת בפורום הלא מתאים.

ענת חולתא: השמענו אותה גם אתמול.

זהבה גלאון: גב' מרית דנון, תגידי לנו משהו בעיקר על מבצעי ההסברה.

מרית דנון: המנדט של הרשות לקידום מעמד האישה הוא נושא של העלאת מודעות.

מרית דנון: אנחנו מרכזים את מרב מאמצי ההסברה לחודש דצמבר.

מרית דנון: ב-2 לדצמבר חל היום הבין לאומי לביטול העבדות.

מרית דנון: ב-2 לדצמבר השנה, בעקבות החלטת ממשלה שקיבלנו בדצמבר 2007, ייערך אירוע בבית הנשיא ונשיא המדינה והמדינה מעניקה אות הוקרה למשרד ממשלתי, גוף לא ממשלתי או אדם פרטי שתרמו תרומה משמעותית למאבק בסחר בבני אדם.

מרית דנון: המטרה של המבצע הזה היא, כמובן, להעלות מודעות.

מרית דנון: פעילויות אחרות שנעשות הן כמובן במסגרת משרד החינוך.

מרית דנון: נמצאת פה הגב' מרים שכטר, שבוודאי תרצה לדבר.

מרית דנון: בצבא – בצבא אנחנו עומדים בקשר עם יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים.

מרית דנון: בתנועה הקיבוצית מדי שנה בחודש דצמבר, או סוף נובמבר, יש יום בניצנה שבו עוברים כ-3,000 בני נוער, בסיום תיכון ולקראת גיוס לצבא ושנת שירות.

מרית דנון: עומדות שם תחנות הסברה לנושא הסחר.

מרית דנון: זו כבר שנה שנייה או שלישית.

מרית דנון: בשלטון המקומי – עדי אלדר מוביל גם פעילות, ביחד איתנו.

מרית דנון: אנחנו רוצים לעשות מדי שנה יום עיון מרכזי.

מרית דנון: לפני שנה היה אחד בתל אביב.

מרית דנון: השנה אנחנו נעשה יום עיון שהמטרה שלו העלאת מודעות, בבאר שבע, ואני רוצה לציין שבמסגרת התכנית הבין משרדית להוצאת נשים ממעגל הזנות, אנחנו נעשה בסוף השנה קמפיין להעלאת מודעות הציבור לנושא הזנות.

מרית דנון: הקמפיין לא ממוקד בסחר, אבל אנחנו רואים את זה כמקשה אחת.

מרית דנון: הקמנו את הקמפיין הזה כדי לעשות אות כאשר כבר השירותים קיימים, כי אנחנו רוצים לפרסם קו חירום, ובשבוע הבא אנחנו יוצאים, לקראת הקמפיין הזה, בסקר אומניבוס, באמצעות לשכת הפרסום הממשלתית, כדי לבדוק את עמדות הציבור בנושא הזנות ועל סמך התוצאות של הסקר הזה לראות מה יהיו המסרים שאנחנו נרצה להעביר בקמפיין.

זהבה גלאון: זה מאוד מעניין, אבל לאור הדברים האחרונים שאמרה גב' ענת חולתא, גם עם מה שראיתם בדרך לאיסטנבול, אני חושבת שכל הדבר הזה מצריך, בניגוד לדברים שאמרה חברת הכנסת סולודקין, שלאור מה שנשמע כאן על מולדובה, שזה הופך להיות בכלל לא אפקטיבי, המחשבה הזאת לעשות מבצעי הסברה בחוץ לארץ.

זהבה גלאון: כך אני חושבת.

זהבה גלאון: יכול להיות שזה מצריך איזה סוג של מערך הסברה הרבה יותר אגרסיבי, עם הרבה יותר משאבים.

מרית דנון: בעקבות המלצות ועדת המנהלים הכלליים, אחד הצוותים, שאני עומדת בראשו, יחד עם נציגת משרד החוץ, אנחנו יושבים בימים אלה, ועד ספטמבר נגיש המלצות.

מרית דנון: זה צוות למבצעי הסברה בארץ ובחוץ לארץ ואנחנו, במסגרת עבודת הצוות, עסקנו בהרבה חומרים השוואתיים מהעולם, והדברים האלה בהחלט עלו; מבצעי הסברה בארצות מעבר, מבצעי הסברה בחברות תעופה, בשדות תעופה.

מרית דנון: אנחנו בהחלט דנים וכל הנושאים האלה יעלו שם.

רוני אלוני: לא היתה כאן התייחסות לנושא של הקרן לפיצוי, איפה זה עומד?

רוני אלוני: וגם לגבי הנושא של חברות כח האדם שמביאות עובדות לצרכי עבודה, סיעוד וכדומה, יש לא מעט מקרים שלפחות אנחנו נתקלנו בסיפורים שהן אמנם עובדות והן באמת מסייעות לסיעוד, אבל הן מנוצלות מינית גם, על ידי בני משפחה שונים.

רוני אלוני: יש כאן איזה שהיא תופעה שאולי לא מביאים אותן להיות נסחרות לשם זנות בלבד, זה סוג של.

מעין: גב' רחל גרשוני ציינה פה את המעבר מבתי בושת למכוני ליווי שיוצר קשרים חקירתיים.

מעין: לפני מספר שנים היתה סוגיה של מבצעי עוקץ והיא נפסלה.

מעין: היתה ועדה בראשות פרקליטת מחוז דרום וכולי.

מעין: אני מעלה את זה כשאלה למנהל הכללי, האם כרגע כשהשתנו דפוסי ההסתרה של הפושעים המסוכנים שאנחנו עובדים מולם, האם אפשר להעלות---

משה שילה: אנחנו בודקים את הנושא הזה.

משה שילה: הקמנו צוות שזה בדיוק התפקיד שלו, לבדוק האם השתנו הדפוסים.

משה שילה: אנחנו עם סימן שאלה בדיוק כמוך.

יעל גור: דיברת על הסחר הפנים מדינתי, שאין נתונים, ועל תעשיית המין שהם מבקשים מהמשטרה נתונים.

יעל גור: חשוב להגיד שאם את מחפשת את זה בתביעות של נשים, זה כמעט ולא יעלה.

יעל גור: זאת אומרת, נשים לא תובעות.

יעל גור: בגלל שהן נשים בזנות, הן לא מודעות לזה שמבוצעות כלפיהן עבירות.

יעל גור: אני מנהלת את המרפאה שמפעילה מרפאה ניידת ופין 1 הוא הסביבה שאנחנו פועלים בה ולא רק ברח' פין 1.

יעל גור: נשים בזנות יום יום מספרות לנו על אונס, על תקיפות של אלימות.

יעל גור: הן לא ניגשות למשטרה עם התלונות האלה.

יעל גור: אני חושבת שלחפש את הנתונים במשטרה על סמך תביעות של נשים, זה קצת---

ענת חולתא: זה לא מה שאמרתי.

ענת חולתא: אמרתי שהתפקיד שלהם זה לחקור את השטח, לא לספור תלונות.

יעל גור: אני משתמשת בדברים שאמרת כדי להעלות את הבעיה, לא לתקוף אותך.

יעל גור: אני רוצה להגיד שבשביל להבין את ההיקפים של התופעה, אנחנו צריכים לעשות שינוי תודעתי אצל הנשים האלה שכלפיהן מבוצעות עבירות ושהן מנוצלות ושהן קרבנות, ואם זה מצוין לכם בדוח של מחלקת המדינה האמריקאית, אני לא חושבת שהתייחסנו למה אנחנו עושים.

יעל גור: לא התייחסנו למצב של נשים ישראליות.

זהבה גלאון: מה שאמרה גב' רחל גרשוני, שזה מצוין בדוח האמריקאי לא כעובדה, אלא הדוח מצטט טענתם של ארגוני זכויות אדם שטוענים.

זהבה גלאון: לכן זה צריך להיבדק עכשיו.

זהבה גלאון: זה עדיין לא קביעה שזה מה שקורה.

יעל גור: אני מציעה שהדרך לבדוק לא תהיה דווקא דרך המשטרה, אולי דווקא דרך ארגונים ממשלתיים ולא-ממשלתיים שנמצאים בקשר עם הנשים.

זהבה גלאון: ברור.

זהבה גלאון: הם יצטרכו למסור מידע.

זהבה גלאון: אנחנו יודעים שבלי הסיוע של הארגונים החוץ ממשלתיים---

יעל גור: והממשלתיים.

זהבה גלאון: כולם.

זהבה גלאון: כולם פה חוברים ביחד, אין ספק.

זהבה גלאון: תודה.

עידית הראל שמש: אני דוברת של מכון תודעה.

עידית הראל שמש: מכון תודעה הוא למעשה נציגות של ארגון בין לאומי, הפדרציה האבוליסיוניסטית הבין לאומית.

עידית הראל שמש: אנחנו ארגון לא ממשלתי.

עידית הראל שמש: אמנם אנחנו עניים מאוד, כמו כל ארגון, אבל יש לנו את הזכות להגיד את מה שאנחנו חושבים ללא איזה שהם סייגים דיפלומטיים ואני רוצה דווקא להתייחס לדוח של מחלקת המדינה ולהעלות פה איזה שהיא תהייה שאולי חלקכם שותפים לה.

עידית הראל שמש: אנחנו הרגשנו אכזבה מאוד גדולה ותמיהה מאוד גדולה כשראינו את הדוח ובו ראינו שמדינות כמו גרמניה והולנד מדורגות בטור 1.

עידית הראל שמש: השאלה שלי היא איך זה יכול להיות בכלל ששתי מדינות, שממסדות את הזנות, ועכשיו שמענו שבהולנד רוצים להנפיק רישיונות לנשים בזנות וכל לקוח –אנחנו קוראים לו 'משתמש'- שיגיע לאישה בזנות, היא תצטרך להראות לו תעודה, בגלל שהם לא יכולים להתמודד עם שיעורי הסחר הגואה, איך מדינות כאלה יכולות להיות מדורגות מספר 1.

עידית הראל שמש: מדינה נוספת זו איטליה שנפלה בזכותי האפשרות לבקר שם וראיתי מדינה גדולה שמתמודדת עם שיעורי סחר נוראיים וכעלה תאנה הקימה שירותי שיקום מפוארים, אבל בתכל'ס לא עושה שום דבר בהסברה.

עידית הראל שמש: ואני חייבת להגיש שהרגשתי גאווה והקלה לדעת שאני חוזרת למדינתי, כאשר פה יש פעילות כזאת ענפה, גם בנושא הסחר בנשים, גם התכנית הלאומית להוצאת נשים ממעגל הזנות, גם הצעות חוק.

עידית הראל שמש: אני מרגישה שלנו יש איזה שהיא תקווה, יש פה אופק, לעומת איטליה, שמדורגת, שוב, במקום מספר 1.

עידית הראל שמש: אנחנו הרגשנו את חוסר הרלוונטיות ואת האכזבה מהדוח, אבל זו העמדה שלנו.

עידית הראל שמש: עוד אנחנו מרגישים הישג למכון תודעה וכמובן לפעילות של כל הארגונים, זה שהדוח מתייחס לסחר פנים ארצי ואנחנו כאן בישיבה מדברים על סחר פנים ארצי, כשבעצם הסחר הפנים ארצי זו היא הזנות.

עידית הראל שמש: אני חושבת שכדי להבין מה הן ההגדרות, לא צריך הרבה לכתוב, כלומר להתלבט בהן.

עידית הראל שמש: אני רוצה להגיד לכם שצריך שינוי בתפיסה אצל גורמי האכיפה ואני רוצה להגיד להם שכל אישה בזנות היא אישה נסחרת, אנחנו לא ראינו, ואנחנו בקשר עם נשים ישראליות, המודל הזה שסטודנטית בבית מקבלת גברים לא קיים.

עידית הראל שמש: אישה בזנות נסחרת על ידי הסרסורים שלה, שמעבירים אותה ממכון למכון, שלא תמיד משלמים לה, שזורקים אותה ברחוב, ויש לנו כאלה נשים שבקשר איתנו.

עידית הראל שמש: אתם למשל קיבלתם תלונה אישית ממני, ואני יודעת שגם התכנית 'משמר אזרחי' עשתה על זה תכנית, כשהתלוויתם אליה לגבי מועדון מאוד מפורסם, שלא אגיד את שמו, ששם יש פעילות של סחר.

עידית הראל שמש: נשים ישראליות נכנסות למועדון, צריכות לשלם פיקדון של 30,000 שקל, שהן לא מקבלות בחזרה, נדרשות לעשות שם זנות, יש שם סמים, והמועדון הזה, למרות כל הפניות, פועל בלי שום בעיה, ויש שם אפילו שלט 'הנחות לוועדי עובדים'.

ענת חולתא: אני רוצה לרשום את שמו.

רוני אלוני: אני אגיד.

רוני אלוני: בבורסה בתל אביב יש מודעות גדולות שכתוב 50% הנחה לחיילים במדים, בלי בושה, חדרי VIP, וזה נורא.

עידית הראל שמש: למשל.

עידית הראל שמש: אני עברתי אישית על עדויות שקיבלנו על דברים כאלה.

ענת חולתא: בבורסה בתל אביב צריך לשלם 30,000 שקל פיקדון?

זהבה גלאון: הבורסה ברמת גן.

צבי לביא: מישהו מאלץ את הנשים האלה לבוא לשם?

עידית הראל שמש: אנחנו לא בעניין האילוץ והבחירה.

עידית הראל שמש: אני לא נכנסת לזה.

ענת חולתא: אני רוצה שתגידי לי את השם של המקום שבו נשים משלמות 30,000 פיקדון.

צבי לביא: אבל מישהו מאלץ את הנשים האלה לבוא לשם?

זהבה גלאון: תרשה לי לנהל את הישיבה.

זהבה גלאון: אני מבקשת שתעשו את זה אחרי הישיבה ותתקשרו ישירות.

זהבה גלאון: אני חושבת שיש איזה סוג של פער במינוחים שלצורך העניין נוקטים בהם הארגונים ובקריטריונים שעל פיהם עובדות מערכות האכיפה והפער הזה, שכבר היו מקרים שהשלמנו או צמצמנו פערים לאור השתנות דפוסי הפעולה, מצריך ישיבה של הארגונים עם המתאמת והגורמים שהמתאמת תמצא לנכון להביא לישיבה וצריך לראות האם דפוס כזה של פעולה, שתיארת עכשיו, שאישה נאלצת לשלם כדי להיכנס למקום הזה, נאלצת כי אם היא לא תשלם, אז היא לא תוכל לעבוד שם, אז יכול להיות שזה משנה את ההתייחסות.

זהבה גלאון: יש כאן דפוסים חדשים ואנחנו נסתפק בזה בשלב הזה.

עידית הראל שמש: אני הכנסתי אישית למקלט במעגן אישה ישראלית שהיא קרבן סחר.

עידית הראל שמש: היא נסחרה על ידי הסרסורים שלה, ממקום למקום, היא נאלצה להיות בזנות במקום וכשנגמרו שעות העבודה, זרקו אותה לרחוב, היא קיבלה איומים ואני ניסיתי להכניס אותה במעגן.

עידית הראל שמש: הייתי צריכה להוכיח שהיא קרבן סחר.

עידית הראל שמש: אחרי התערבות של גב' ציפי נחשון גליק ושיתוף פעולה עם מר רענן כספי, הצלחנו להכניס אותה לשלושה חודשים לשם.

עידית הראל שמש: עד שיוקמו שירותי השיקום לנשים ישראליות ייקח זמן.

עידית הראל שמש: דבר אחרון, אני רוצה להגיד פה ולציין את הפעילות של חקרוש ממשטרת זבולון שבאמת אנחנו רואים בעיתונות כמה שהוא פעיל בנושא של סגירת בתי בושת, למרות שחייבת להיות עקביות משום שבית בושת נסגר ויום למחרת הוא נפתח מחדש.

סימונה הלפרין: אני רציתי להתייחס לכמה מהשאלות שעלו פה בהתחלה, כולל של חברת הכנסת מרינה סולודקין, שלא נמצאת איתנו עכשיו, לגבי מי עוד כותב דוחות.

סימונה הלפרין: אני מאוד מברכת על הכוונה ועל ההמלצה גם של גב' רחל גרשוני לכתוב דוח ישראלי.

סימונה הלפרין: אני חושבת שזה סוג של בגרות והתקדמות עבור המדינה, אבל בינתיים חשוב לדעת שבעקבות ההצלחה והמשמעות הגדולה שאוסף דוח מחמ"ד בנושא הסחר, כמו דוחות אחרים של מחמ"ד בסוגיות של זכויות אדם, האו"ם לקח והתחיל יוזמה, וחשוב להיות מודעים לה.

סימונה הלפרין: ארגון האו"ם למלחמה בסמים ובפשע, שיושב בווינה, התחיל יוזמה שנקראת UNGIFT, ובעקבות היוזמה הזאת לראשונה מילאנו דוח בסיוע של גב' הילה טנא ממשרד המשפטים וגב' רחל גרשוני ואחרים, שהוגש לאו"ם בסוף 2007.

סימונה הלפרין: בהקשר הזה, מהצד של משרד החוץ ובתחום של שיתוף פעולה עם הארגונים הממשלתיים והלא ממשלתיים בישראל, בתחום של מאבק בסחר, מתבצעים לא רק פעולות של הסברה ומבצעי מידע בשיתוף פעולה עם גב' מרית דנון והצוות שמשרד החוץ וגב' דנון עומדים בראשו, אלא גם סדנאות וסמינרים, כשסדנה ראשונה שאנחנו קיימנו פה בישראל, במאי האחרון, בשיתוף פעולה גם עם הג'וינט וגם עם ארגונים לא-ממשלתיים אחרים, 'קו לעובד' ועם ארגונים בין לאומיים, ILMO, שזה הארגון הבין לאומי לנושא עבודה, ION, שזה הארגון הבין לאומי להגירה, קיימנו סדנה במרכז כרמל, במש"ה, שזה גוף ההדרכה של משרד החוץ.

סימונה הלפרין: אלמנט אחר שאנחנו מאוד שמים עליו את הדגש בשנה וחצי האחרונה זה שיתוף פעולה עם סוכנויות, לא רק מקומיות, אלא ארגונים בין לאומיים בכלל, אבש"ה בראשם, שיש להם יוזמה ופעילות נרחבת ומקיפה בתחום הזה.

סימונה הלפרין: גם חברת הכנסת לבנת נסעה לאחד הכנסים, כמו שאת בוודאי יודעת, כי את הוזמנת ולצערנו לא יכולת לצאת, אלא גב' רחל גרשוני נסעה.

סימונה הלפרין: חשוב מאוד בהקשר הזה שגם המאמץ והמאבק שאנחנו עושים פה בישראל, ואני חושבת שישראל עשתה דרך מדהימה במאבק, במיוחד במאבק בסחר בנשים, אבל עכשיו, לאחרונה רק, היתה המלצה של המנהל הכללי של משרד המשפטים לשנות ולהרחיב את היקף הפעולה של שניים מהצוותים, שלא יתמודדו רק עם סחר בנשים, אלא גם עם סחר למטרות עבודת כפייה ועבדות וזה צעד מאוד חשוב כי הוא מראה שוועדת המנהלים הכלליים וממשלת ישראל מכירים בזה שהתופעה כבר חרגה ומצריכה מאבק בהיקף דומה.

סימונה הלפרין: אני מצטרפת פה למה שאמרה גב' ענת חולתא שאסור לנו לתת לניסיון של כל הגורמים, שנצבר במאבק בסחר בנשים, ללכת לאיבוד, ואנחנו צריכים להרחיב את המעגל גם בשיתוף הפעולה הבין לאומיים, אבל גם פנימה ולנצל את הניסיונות של הגופים בישראל.

זהבה גלאון: אבי גור, ארגון הורים ארצי.

אבי גור: אני מעלה פה את מה שהעליתי גם בישיבה הקודמת, וזה הזכויות של הילדים והזכויות של הנשים כאמהות, שזה נושא שנדחק קצת לשוליים, גם אצל גורמי האכיפה.

אבי גור: הוא נתון בדרך כלל להחלטה של המפקד בשטח, האם לתת לאישה שנמצאת אצלו בטיפול את הזכות לחנך את הילדים שלה, את השעות לחנך את הילדים שלה, את האמצעים לחנך את הילדים שלה, להיפגש איתם.

אבי גור: גם אני רוצה להעלות כאן את הבקשה שמדינת ישראל תאשרר את האמנות נגד סחר בקטינים, נגד פורנוגרפיה של קטינים.

זהבה גלאון: אשררה.

אבי גור: אני מחזיק כאן דוח שהוגש לקראת הישיבה היום.

אבי גור: אז אני שמח.

זהבה גלאון: דווח כאן על האשרור, החמצת את זה.

אבי גור: אז אני גם מברך את מחלקת המדינה האמריקאית ואת השגרירות האמריקאית שמלווה את הנושאים האלה.

אבי גור: לנו, כהורים, זה חשוב.

אבי גור: הייתי שמח אם המנהל הכללי שיושב כאן ייתן גם איזה רשימה של יעדים לשנה הזאת ולשנה הבאה, איך המצב בתחום של ילדים, שהם כתוצאה מהזנות הזאת נולדו כאן בישראל, שיזכו למה שאנחנו מצפים וגם נגד אותן האמהות, איך אפשר, מבחינת המשטרה, לשמוע על צעדים להקל את מצבן.

זהבה גלאון: הגנה על הקטינים.

עדי וילינגר: יש איזה שהוא סוג של תסכול, כי הדוח הזה מדבר גם על עבדות וגם על זנות ואני מרגישה שרוב התסכולים באמת מגיעים מהמקום של עבדות ועבודת כפייה ולאו דווקא זנות, וגם נאמרו פה דברים על ידי גב' ענת חולתא, שאני ממש חותמת על כל מלה בעניין של הניסיון שנצבר והעבודה הטובה שנעשתה.

עדי וילינגר: יש כמה דברים קטנים לגבי הסחר למטרות זנות.

עדי וילינגר: דיברנו הרבה על הנושא של סחר פנים, אני חושבת שההצעה לעשות ישיבה ולצמצם פערי הגדרות היא מצוינת.

עדי וילינגר: אני חושבת שזה שהחוק מדבר על עבדות לצורך מתן שירותי מין נותן לנו את האפשרות לצמצם פערים ולהכניס את הנושא הזה בתוך חוק סחר בבני אדם.

עדי וילינגר: אני מאושרת על זה שהקפדנו להכניס את זה והתעקשת להכניס את ההגדרה הזו לתוך העבדות, כי זה כן אמור לסייע ולעזור.

עדי וילינגר: כל הנושא של עבדות מדבר על שלילת אוטונומיה ושלילת חירות.

עדי וילינגר: אני לא חושבת שיש בעיה, בהרבה מאוד מקרים, להראות בקונסטלציה של נסיבות של אישה שעובדת בזנות, במיוחד אם היא מכורה לחומרים פסיכו אקטיביים, במיוחד אם מי שממכר אותה לזה זה הסרסור, במיוחד אם אנחנו יודעים שיש סרסור שמפעיל אותה ומעביר אותה, כמו שהוזכר כאן, אני לא חושבת שזו בעיה להראות שמדובר פה בעבדות לצורך מתן שירותי מין ואני חושבת שהישיבה הזו לא צריכה להיות מאוד מסובכת וכמו שגב' יעל אהרונוביץ ציינה ואני חושבת שגם לגב' ענת חולתא ברור, שהנושא הזה צריך לעלות מהשטח, בטח לא מתלונות של נשים שמגיעות ככה באופן וולונטרי למשטרה.

עדי וילינגר: זה לא קורה הדבר הזה.

עדי וילינגר: גם בסחר בנשים זרות זה לא קרה וזה לא יקרה גם כאן.

זהבה גלאון: אנחנו נעשה ישיבת מעקב לסוגיה הזו, אחרי שהצוות, בראשותה של גב' אלעזר רוזנבאום, ייפגש, ואתם תגבשו---

רחל גרשוני: יש גם פסיקה בארצות הברית---

עדי וילינגר: יש גם פסיקה פה בארץ, מ-2006 ומ-2007.

עדי וילינגר: יש שני פסקי דין שניתנו, ב-2007, שהשופטים מתבטאים ואומרים את המלה עבדות ומספרים על סיטואציה שבה הנשים הישראליות הוחזקו במצב של זנות והם מזכירים את המלה עבדות ואומרים שהנסיבות היו נסיבות של עבדות.

עדי וילינגר: אני לא חושבת שזו סוגיה יותר מדי מורכבת.

עדי וילינגר: אני רוצה לומר לגבי סחר של נשים זרות לישראל.

עדי וילינגר: התופעה פחתה, ירדה למחתרת, הכל נכון.

עדי וילינגר: הייתי כן רוצה לדעת מה קורה היום.

עדי וילינגר: זה שהוזמנו מחקרים, זה דבר מצוין, אני מברכת על זה, אנחנו בעצמנו לא יודעים מה קורה היום בשטח.

עדי וילינגר: המשטרה מדברת על מאות בודדות, אין בעיה, אני לא מתווכחת עם הנתון, רק איפה הנשים האלה?

עדי וילינגר: איפה המאות הבודדות האלה מסתתרות?

עדי וילינגר: למה אין תיקים, למה אין חקירות חדשות?

עדי וילינגר: צריך לחשוב על דרכי פעולה חדשות.

עדי וילינגר: אנחנו כבר שנתיים מדברים על זה ואני לא רואה מה קורה בנושא הזה.

עדי וילינגר: סחר של נשים ישראליות לחוץ לארץ – אנחנו גם לא יודעים עדיין אם מדובר בתופעה, או מדובר במקרים בודדים.

זהבה גלאון: מאידך אומרת גב' ענת חולתא שכרגע מבחינתה זו תופעה ספורדית, היו שניים-שלושה מקרים.

זהבה גלאון: מי שצריך לדעת זה או המשטרה, שעוצרת, במקרה מפענחת, או הארגונים שמקבלים מידע.

זהבה גלאון: אין לנו משהו מעבר לזה.

עדי וילינגר: נכון.

עדי וילינגר: כל דבר שאנחנו מגלים ובודקים, אנחנו מעבירים ליחב"ל ואני חושבת שהמשטרה צריכה לעשות פעולות יזומות גם בתחום הזה, לבדוק ולחקור, וגם מחלקת המחקר המידע של הכנסת כתב יפה על זה שאם נשים מתחילות לצאת מהארץ לחוץ לארץ, אז מדובר פה על איזה שהיא תופעה חברתית שעוד משרדים צריכים לקחת בה חלק ולבדוק את זה וגם התכנית למאבק בזנות בכלל צריכה לקחת בזה חלק, כי זו תופעה חדשה ושלא נצטער אחר כך שלא עשינו מספיק בהתחלה.

יעל ליטמנוביץ: רק רציתי ליידע על תכנית חינוך חדשה, הקטע של מניעה בדוח האמריקאי.

יעל ליטמנוביץ: תכנית שתתמקד בתלמידים, מורים וכוחות הביטחון, שתעסוק במאבק בסחר בבני אדם שיהיה מבוסס על תרבות של זכויות אדם ושיהיה לו גם את הכח לפרוץ את הגבולות של הרחמים כלפי הקרבן ולהניע לנקיטת עמדה בלתי מתפשרת בחלקים יותר נרחבים בציבור הישראלי, שאולי תעשה גם שינוי בשטח בהמשך.

מרים שכטר: אני לא רוצה להרחיב, אני רק רוצה לציין שבאוגוסט 2007 חברת הכנסת זהבה גלאון ביקשה משרת החינוך, גב' יולי תמיר, שנעסוק בנושא של מאבק בסחר בנשים וזנות.

מרים שכטר: נעשו פעולות רבות, לדעתי מאוד מיוחדות וראויות לציון, מעבר ללהגיד את זה מהר כאן.

מרים שכטר: אני רוצה לבקש, ברשותך, ישיבה שתייחד להסברה ולחינוך.

זהבה גלאון: את צודקת.

עדה פליאל טרוסין: גב' יעל ארבל עזבה והיא אחראית על הנושא הזה, אבל, ביחד, על פי החלטת הממשלה בנושא של עבדות, אנחנו עומדים להקים מקלט לגברים נפגעי עבדות -אני עדיין לא יודעת איך להגדיר את זה- ודירות מעבר.

עדה פליאל טרוסין: אנחנו עומדים לצאת למכרז שיכלול את כל המערך הזה, גם למקלט למעגן אנחנו צריכים לצאת למכרז, ואנחנו נצא למכרז במערך של שני מקלטים ודירות המשך.

משה שילה: רבותיי, קודם כל תודה רבה לכולם.

משה שילה: שמעתי פה גם כמה דברים חדשים היום, או זוויות מבט שלא שמעתי עליהן עד היום ותודה רבה, אנחנו נכניס את כל הנושאים האלה לדיונים במסגרת ועדת המנהלים הכלליים.

משה שילה: אני מבקש לומר רק דבר אחד.

משה שילה: נעשתה התקדמות מאוד גדולה, כפי שכל הנוכחים כאן ציינו, בנושא המאבק בסחר בנשים למטרות זנות.

משה שילה: אני מקווה שנצליח, בשאיפה ליישר קו ולקדם את שני הראשים האלה לרמה טובה יותר וליישר קו בשני התחומים האלה.

משה שילה: אני יכול להגדיר את זה כשאיפה שלנו לשנת העבודה הבאה.

משה שילה: תודה רבה.

זהבה גלאון: תודה רבה לכל המשתתפים.

זהבה גלאון: אני רוצה להודות לנציגים מהשגרירות האמריקאית, תודה לכם, ותודה על הדוח.

זהבה גלאון: יש שתי נקודות שלא העלינו עכשיו, אני אומרת את זה בעיקר לישיבה הבאה.

זהבה גלאון: אין ספק שהדוח וכל הנושאים שנשמעו כאן, מעלים צורך בחשיבה מחודשת, שינוי הגדרות, שורה של דברים שכבר נאמרו כאן ואני לא רוצה לחזור עליהם.

זהבה גלאון: יש שתי נקודות שנצטרך לתת עליהן את הדעת, כי הן מתקשרות בקשר ישיר.

זהבה גלאון: הנקודה הראשונה היא, ודיברנו עליה לא אחת, אבל היא תהיה יותר אפקטיבית במושב הבא, זה כל הנושא של הפללת הלקוחות של תעשיית המין והדבר השני, שקשור בזה, זה כל הנושא של פרסום מודעות מין שקשור בהכל.

זהבה גלאון: אז אני רק מעלה את זה, כי אלה יהיו הדברים שאנחנו נשים עליהם דגש מיוחד במושב הבא, בהתחשב בכל הדפוסים החדשים שהועלו כאן כמצריך עיון מחודש.

זהבה גלאון: תודה רבה.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני המנהל הכללי, ולכל המשתתפים.