ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא העסקת עובדים ערבים בשירות הציבורי, כנסת 17, פרוטוקול מספר 3, 2008-06-30 13:00

אחמד טיבי: רבותיי, חברי הכנסת, רבותיי האורחים, גבירותיי ורבותיי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא קליטת עובדים ערבים.

אחמד טיבי: הנושא היום יהיה תעסוקת נשים בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: שוב אנחנו אומרים שמאז שהתקבל החוק של ייצוג הולם, מ-2003 נדמה לי, לא חל שינוי דרמטי בקליטת עובדים ערבים בשירות הציבורי, לרבות בשירות המדינה.

אחמד טיבי: המצב חמור שבעתיים כאשר מדובר בנשים ערביות.

אחמד טיבי: מלבד החסם הציבורי-ממלכתי, יש גם חסמים פנים חברתיים והדבר יוצר מצב כמעט בלתי נסבל לגבי אי קליטת ואי העסקת נשים ערביות.

אחמד טיבי: ישנן סיבות רבות לכך.

אחמד טיבי: אנחנו נדון בסיבות האלה ונאבחן את המצב וננסה למצוא מזור, או פתרון, או נוסחה כדי לנסות לפתור בעיה כאובה זו.

אחמד טיבי: אני גם מברך את חברות הכנסת שנמצאות פה, חברות הכנסת זהבה גלאון ונאדיה חילו ונמצאת איתנו גם הגב' אימאן אלקאסם סולימאן, עיתונאית ועוסקת בנושא גם בתכניותיה.

אחמד טיבי: אני רוצה, ברשותכם, לתת לפורום נשים לתקציב הוגן לפתוח, בבקשה.

עולה שתייוי: רק שתי מלים על פורום נשים לתקציב הוגן.

עולה שתייוי: פורום נשים לתקציב הוגן הוא פורום שכולל כיום כ-30 ארגונים, ארגונים חברתיים, ארגוני זכויות אדם וארגוני נשים, ארגונים ערביים ויהודיים.

עולה שתייוי: אנחנו כעיקרון עובדים על קידום מדיניות כלכלית הוגנת כלפי נשים, זה באופן כללי.

עולה שתייוי: אם תרצו יותר מידע, אני אשמח לפרט אחר כך.

עולה שתייוי: למה אנחנו נמצאות כאן היום?

עולה שתייוי: אנחנו רוצות לדבר על חלק מנייר עמדה שכתבנו בנושא נשים ערביות בשוק העבודה, שבעיקר נכתב בעקבות עבודה שלנו מול מקבלי ההחלטות.

עולה שתייוי: כשניסינו לקדם או לבדוק את הנושא של נשים ערביות בשוק העבודה, כל הזמן נתקלנו בטיעון הזה שזה גורם תרבותי.

עולה שתייוי: הסיבה לכך שנשים ערביות לא משתתפות בשוק העבודה, האחוז הנמוך, 18% של השתתפות בשוק העבודה מוסבר בכך על ידי מקבלי ההחלטות בגורם התרבותי.

עולה שתייוי: נשים ערביות – החברה הערבית לא נותנת לנשים הערביות לצאת ולעבוד.

עולה שתייוי: בעצם בכך מקבלי ההחלטות כאילו מסירים את האחריות מעצמם, זה לא אנחנו, זה החברה הערבית וזה ייקח עוד 30 שנה או אולי 60 שנה כדי לשנות.

עולה שתייוי: הטענה שלנו בנייר העמדה שכתבנו בנושא שהגורם התרבותי, באם הוא אכן מהווה חסם, הוא לא החסם העיקרי, קיימים חסמים מבניים בשוק העבודה שמונעים מנשים ערביות לצאת לשוק העבודה.

עולה שתייוי: אנחנו לא הראשונות וגם לא האחרונות שטוענות את הטענה הזו.

עולה שתייוי: הדבר נטען בלא מעט מחקרים, ולא מעט ניירות עמדה, אבל ראינו שמתבקש מהמצב בשטח, שאנחנו עדיין שומעים את הטיעון הזה ממקבלי ההחלטות, לכתוב ולנסות לקדם את הנושא.

עולה שתייוי: החסמים שאני הולכת לדבר עליהם עכשיו הם גם מתקשרים לנושא החסמים שמונעים מנשים ערביות להשתלב גם בשירות המדינה.

עולה שתייוי: החסם העיקרי הוא היעדר היצע עבודה.

עולה שתייוי: אין עבודה, לא משנה כמה השכלה יש, לא משנה כמה הכשרה מקצועית טובה יש.

עולה שתייוי: כשאין עבודה, נשים לא יוצאות לעבודה, וזו הטענה העיקרית שלנו.

עולה שתייוי: גם אם אנחנו מדברים על שירות המדינה, היעדר משרדי ממשלה, מהיישובים הערביים, היעדר משרדי ממשלה או סניפים או נציגים של משרדי ממשלה בתוך היישובים הערביים, זה חסם עיקרי בפני נשים ערביות להשתלב בתוך שירות המדינה.

עולה שתייוי: אנחנו רואות גם שהאחוז שלהן בתוך שירות המדינה הוא כל כך נמוך, 3% מכלל הנשים העובדות בשירות המדינה הן נשים ערביות בלבד.

עולה שתייוי: עוד חסם, חסם חשוב, הוא ההשכלה.

עולה שתייוי: אנחנו יודעות שאחוז הנשים הערביות שלומדות לתואר ראשון הוא נמוך.

עולה שתייוי: אנחנו מדברים על 5% נשים ערביות מהלומדים לתואר ראשון, וזה לא בגלל שהייצוג שלהן בתוך האוכלוסייה הערבית הוא נמוך, הן מהוות 50%, אפילו יותר מ-50% מכלל הערבים שלומדים לתואר ראשון, אבל פשוט האחוז הכללי של הסטודנטים הערביים הוא כל כך נמוך, 9.8%, או כ-10%, כך שהייצוג שלהם מתאים בתוך החברה שלהם, אבל הייצוג של האוכלוסייה הערבית בתוך המוסדות להשכלה גבוהה הוא כל כך נמוך.

עולה שתייוי: בין היתר זה נובע גם מחסמים של מבחנים פסיכומטריים, תנאי קבלה למוסדות להשכלה גבוהה ואנחנו רואים שתנאי בסיסי ועיקרי להתקבל למוסד אקדמי זה תעודת בגרות, אנחנו רואים שרק 35% מהנערות הערביות מסיימות תיכון עם תעודת בגרות.

עולה שתייוי: חסם חשוב ביותר, שמונע מנשים להשתלב בשוק העבודה, ואנחנו רואים את זה גם בהרבה מחקרים, מסגרות טיפול בילדים.

עולה שתייוי: מסגרות הטיפול בילדים, רק 6%, או לפי הנתונים שאת אמרת, 7% מכלל הילדים השוהים במסגרות טיפול בילדים שבאחריות ובסבסוד משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, מגיל 0 עד 3, הם ילדים ערביים, כאשר הייצוג שלהם באוכלוסיית הילדים מ-0 עד 3 הוא 26%.

עולה שתייוי: הייצוג של הילדים הערביים במעונות יום הוא כל כך נמוך, כי מעונות יום כעיקרון חסרים, אפילו הייתי אומרת נעדרים מהרבה יישובים ערביים.

עולה שתייוי: אמנם השיעור שלהם במשפחתונים הוא גדול יותר, אבל אנחנו מדברים על משפחתונים במסגרות הרבה יותר קטנות.

עולה שתייוי: הנושא של מסגרות טיפול בילדים הוא חסם עיקרי, הייתי אומרת, בגלל שהוא גם משתלב עם הנושא של אכיפת חוקי עבודה וכל השכר שנשים ערביות מקבלות, השכר הנמוך שמגיע עד 73% משכרם של גברים ערבים וגם בשנה הקודמת, או לפני שנתיים, נשים יהודיות קיבלו שכר יותר גבוה ב-50%.

עולה שתייוי: זה הופך את הסבסוד למעונות יום ולמשפחתונים לנושא חשוב וחסם חשוב ביותר.

עולה שתייוי: רק שני חסמים נוספים.

עולה שתייוי: הנושא של ניידות, תחבורה.

עולה שתייוי: על זה דובר הרבה.

עולה שתייוי: אנחנו יודעים שיש עכשיו כל מיני פרויקטים וכל מיני ניסיונות של משרד התחבורה לשפר את המצב, אבל עדיין מדובר בהרבה השקעה.

עולה שתייוי: אין איך ללכת לעבודה, אז נשים מן הסתם לא יוצאות לעבודה.

עולה שתייוי: אנחנו רואות שנשים שיש להן רישיון נהיגה משתתפות יותר בשוק העבודה.

עולה שתייוי: אנחנו רואים ש-40% מהנשים שיש להן רישיון נהיגה משתתפות בשוק העבודה, כאשר אנחנו מדברים רק על 18% השתתפות כללית, מכלל הנשים הערביות.

עולה שתייוי: עוד נושא של אכיפת חוקי העבודה.

עולה שתייוי: גם נושא שכר המינימום, גם הנושא של שעות עבודה, גם הנושא של מניעת הטרדה מינית במקום העבודה.

עולה שתייוי: כל הנושא של אכיפה הוא לא כל כך חזק בישראל, על אחת כמה וכמה כשמדובר בנשים ערביות.

עולה שתייוי: חסם אחרון – הכשרה מקצועית, העדר הכשרה מקצועית.

עולה שתייוי: התקציב של הכשרה מקצועית ירד באופן דרסטי בשנים האחרונות ואנחנו יודעות שהנפגעות העיקריות הן בעיקר נשים ונשים ערביות, אבל כמובן היעדר מקומות עבודה, לא משנה כמה הכשרה מקצועית תהיה טובה, אם אין מקומות עבודה, בסופו של דבר נשים ערביות לא תצאנה לעבוד.

עולה שתייוי: לסיכום, אני רק אומרת שבנייר שהצגנו יש הצבעה על חסמים מבניים ולא צריך כל הזמן לנופף בגורם התרבותי כגורם שמונע מנשים ערביות לעבוד.

עולה שתייוי: המדינה צריכה לקחת אחריות על זה שנשים ערביות לא יוצאות לעבודה.

עולה שתייוי: תודה.

אחמד טיבי: תודה, גב' עולה שתייוי, הצגה מצוינת.

אחמד טיבי: אני רוצה לבקש מנציגת נשים נגד אלימות.

סאוסאן תומא: שלום.

סאוסאן תומא: קודם כל תודה על ההזמנה.

סאוסאן תומא: בקשר לעמותת נשים נגד אלימות, אני לא אדבר כל כך, אבל אני אספר שערכנו שני מחקרים, מחקר אחד על החסמים שבפני נשים ערביות, שהזכירה כבר גב' שתייוי ואני רוצה להוסיף עוד דברים שיכולים לתת גיבוי לדברים שלה, שהגורם התרבותי הוא לא הגורם היחידי.

סאוסאן תומא: 40% מהנשים האקדמיות לא עובדות, הן נשים שעברו כבר החסם התרבותי וכבר עברו גם את חסם הניידות, אבל יש חסם שאין מקומות עבודה.

סאוסאן תומא: נשים שהן אפילו נשים שהן אקדמיות וכל הזמן אפשר להסתכל על האחוזים של התעודות של הנשים, מדעי הרוח ומדעי החברה, 18,000 נשים שהן במדעי הרוח ובמדעי החברה זה אומר שההסבות והאוניברסיטאות נותנים אותה התעודה, באוניברסיטת חיפה, בכל המכללות שמסביב לצפון, שאי אפשר להתעלם מזה ש-85% מהתושבים הערביים נמצאים בצפון, אז הטענה שלנו שההסבות המקצועיות הן הגורם הבסיסי שצריך להתבסס עליו שצריך לעשות יותר הסבות מקצועיות.

סאוסאן תומא: מדעי רוח ומדעי חברה הן נשים שיועיל להן וזה יגרום להן להיות מורות, ויותר מ-7,000 מורים ומורות מובטלים, וזה אומר שהנוסחה הזו כבר לא שייכת לשוק העבודה.

סאוסאן תומא: לכן אנחנו ממליצים שיהיו יותר הסבות מקצועיות לנשים ערביות, שיהיה טור לנשים אקדמיות לפי פיזור הגיאוגרפי ולתת הסבות לפי הצורך של שוק העבודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: האגודה לזכויות האזרח.

סוניה בולוס: בנושא ייצוג הולם, הגשנו בג"צים בנושא ייצוג הולם לנשים וגם לערבים, עבדנו על תזכירי חוק והפעם אני רוצה להתמקד בנשים ערביות כתת קבוצה נפרדת.

סוניה בולוס: האמת שחשוב לנו להתמקד בנושא של ייצוג נשים ערביות בשירות המדינה, כי זה מקור תעסוקה עיקרי לנשים בישראל.

סוניה בולוס: כמעט 50% מהנשים שעובדות בישראל הן נשים שעובדות בשירות המדינה.

סוניה בולוס: כלומר המדינה היא המעסיק העיקרי של נשים בישראל.

סוניה בולוס: לצערנו, חובת הייצוג ההולם הכפולה, הן של ערבים מצד אחד והן של נשים, לא שיפרה בשום צורה את הייצוג של נשים בשירות המדינה.

סוניה בולוס: אנחנו חושבים שהפתרון של הבעיה הזו הוא בתיקוני חקיקה, לתקן את החוק במובן הזה של להכיר בנשים ערביות כתת קבוצה נפרדת.

סוניה בולוס: היה ניסיון של ארגון עדאללה בנושא הזה לפני בג"צ, שביקשו להכיר בנשים ערביות כתת קבוצה נפרדת, שתקים חובה קונקרטית למנות נשים ערביות בשירות המדינה.

סוניה בולוס: לצערי הרב, בג"צ החליט שלא להכריע בסוגיה זאת, לכן אנחנו חושבים שהדרך הראויה להתמודד עם הסוגיה הזו היא דרך תיקוני חקיקה.

סוניה בולוס: גם במכתב ששלחנו יש כבר דוגמה למשל בחוק שיווי זכויות האישה, בסעיף 6(ג)(1), 'בוועדה ציבורית או בצוות שמינו הממשלה, ראש הממשלה, שר, סגן שר או מנהל כללי של משרד ממשלתי, יינתן ביטוי הולם, בנסיבות העניין, לייצוגן של נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה'.

סוניה בולוס: כלומר יש דוגמה אחת של הוראת חוק שבאמת נותנת מענה לבעיה הזאת, שנשים מקבוצות או מתת קבוצות, כמו שאומרים, נופלות בין הכיסאות, לכן אנחנו, אני לא רוצה להאריך בזה, חושבים שזה מאוד חיוני לתקן את החוק במובן הזה להכיר בנשים ערביות כתת קבוצה נפרדת, ובזה אני מסיימת את דבריי.

אחמד טיבי: דר' דניאל גרא, יועץ הוועדה.

דניאל גרא: שני נתונים.

דניאל גרא: אחד, המקור העיקרי לתעסוקת נשים יהודיות בשירות הממלכתי הוא מגזר ההוראה והרווחה.

דניאל גרא: בשני התחומים האלה, בתוך היישובים הערביים, המחסור הוא היום של סדר גודל של אלפיים משרות הוראה בחינוך הערבי לעומת החינוך היהודי ועוד קרוב ל-200 עובדים סוציאליים.

דניאל גרא: כשלוקחים את הכמות הזו, 2,200 עובדים שעובדים בתוך היישובים שלהם, אין כאן שום בעיה של מוביליות, שום בעיה גיאוגרפית, אנחנו מדברים על מספר גדול מאוד.

דניאל גרא: זה דבר ראשון.

דניאל גרא: הנקודה השנייה היא, כשמדברים על בעיה של מיקום, אני חושב שכדאי לבדוק את כמות העובדות הערביות במשרדי ממשלה בערים מעורבות.

דניאל גרא: שם לכאורה אין שום בעיה מובילית, הן גרות במקום, גם בתל אביב, גם ברמלה, גם בחיפה, שהן ערבים שבהן קיימות נציגויות של משרדי ממשלה.

דניאל גרא: ונגיע למסקנה שהבעיה היא בסופו של דבר לא חסם גיאוגרפי.

דניאל גרא: החסם הוא חסם כפול, פעם אחת בהיותן ערביות ופעם שנייה החסם הג'נדרי, שקיים ממילא.

סאוסאן תומא: אבל אחוז ההשתתפות של נשים ערביות בערים המעורבות הוא 50%, זה קרוב מאוד לאחוז ההשתתפות שלהן---

דניאל גרא: לא, בשירות הממשלתי אני מתכוון.

נאדיה חילו: יש אחוז יותר גבוה.

נאדיה חילו: אבל זה מראה ששני הגורמים, שהם ציינו, התחבורה, הניידות והגורם הנוסף של הנגישות של מקומות העבודה הוא פועל, הוא לא היחיד, הוא לא הגורם היחיד, אבל זה פועל לטובה.

אחמד טיבי: הנתון שנאמר פה הוא שהחסם התרבותי שמדברים עליו, בעיקר באמצעי התקשורת, בעיקר דוברי ממשלה ופסיאודו חוקרים, הוא לא הדבר הקרדינאלי שמעכב את נשים ערביות אלא הדברים שהוצגו כאן, גם על ידי העמותות, בעיקר על ידי גב' עולא שתייוי במצגת שלה, לגבי היעדר היצע עבודה.

זהבה גלאון: לא שזה לא החסם העיקרי, אלא שמשתמשים בזה כתירוץ---

אחמד טיבי: זה יותר חמור, לכן אמרתי פסיאודו אקדמאים, פסיאודו חוקרים, פסיאודו מומחים.

דניאל גרא: וזה נכון ככל שרמת ההשכלה גוברת, כן בוודאי זה נכון.

דניאל גרא: ככל שרמת ההשכלה גבוהה יותר כן החסם של מיקום ונסיעה הוא יותר קטן.

דניאל גרא: תראו למשל נשים שעובדות כמורות בנגב.

ולריה סייגלשיפר: כן, אבל מה שאתה אומר זה כאילו יש בכל האוכלוסייה, וגם בנייר שלנו אנחנו מראות את זה, ככל שיש יותר שנות השכלה, יש יותר סיכוי להשתלב בעבודה, אבל אם אנחנו מתחברות למחקר של נשים נגד אלימות, הן מראות שבשנים האחרונות יש נסיגה של נשים אקדמאיות שזה משהו של היעדר מקומות עבודה, כי ההשכלה גורם ליותר אפשרות להשתלב בשוק העבודה ואנחנו רואות בשנים האחרונות נסיגה בתוך נשים משכילות ערביות.

דב חנין: אגב, זה נכון לגבי האוכלוסייה הערבית בכלל.

דב חנין: זה המקרה היחיד בעולם שבו ככל שרמת ההשכלה יותר גבוהה, הסיכוי לקבל תעסוקה הולמת יותר נמוך.

דב חנין: האוכלוסייה הערבית בעולם מחזיקה באיזה שהוא שיא עולמי ייחודי שלא קיים בשום מקום אחר.

דב חנין: זה מתייחס, אגב, גם לגברים וגם לנשים.

דב חנין: זו תופעה חריגה ולא קיימת בשום מקום בעולם – השכלה גבוהה יותר, תעסוקה נמוכה יותר.

אחמד טיבי: אנחנו נעשה פינג פונג בין עמותות, אגודות ומגזר ציבורי לבין נציגי ממשלה.

אחמד טיבי: יפתח איימן סייף, מנהל הקמה ופיתוח כלכלי במשרד ראש הממשלה, אחר כך ידבר יועץ שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

איימן סייף: ברשותכם, אני רק רוצה לעדכן על תכנית שמתגבשת במשרד ראש הממשלה, בשיתוף עם משרדי ממשלה נוספים, כמובן שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הוא מרכזי בתכנית הזאת.

איימן סייף: אנחנו התחלנו לגבש תכנית לתעסוקת נשים ערביות לפני מספר חודשים.

איימן סייף: לגבי התהליך שעשינו, קיימנו מספר ישיבות במשרד ראש הממשלה שכוללים נציגים של כל משרדי הממשלה וגם של החברה האזרחית, מרבית החברה האזרחית, ואני רואה בזה גם חידוש לשתף את החברה האזרחית בגיבוש של תכניות ממשלתיות.

איימן סייף: לגבי התכנית עצמה, מדובר כאן בעצם על תכנית שלוש שנתית שמורכבת ממספר נדבכים.

איימן סייף: אני לא אכנס עכשיו לכל החסמים והנתונים, אני חושב שכולכם מכירים את זה ודיברנו על זה מספיק.

איימן סייף: שני חסמים עיקריים שאנחנו מתכוונים לטפל בהם, במסגרת התכנית הזאת, זה הנושא של מסגרות לילדים והנושא של תחבורה ציבורית.

איימן סייף: הנושא של מסגרות לילדים, אנחנו בשיתוף עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, עם האגף למעונות יום ומשפחתונים.

איימן סייף: יש לנו תכנית שתיכלל בתכנית הזאת.

איימן סייף: משרד התחבורה גיבש תכנית מאוד יפה ומאוד מקיפה לפתרון הנושא של הנגישות והניידות ביישובים הערבים.

איימן סייף: התכנית הזאת תיכלל, או כולה או חלקה, בתכנית.

איימן סייף: הדברים הנוספים שהתכנית כוללת זה כל מה שקשור בעצם בנושא של הכשרות מקצועיות שפה גם, עם כל החסמים וכל הפקת הלקחים של הנושא של הכשרות מקצועיות, הם יילקחו בחשבון ויוצעו בעצם מגמות חדשות נוספות שמתאימות לדרישות השוק.

איימן סייף: זה דבר אחד.

איימן סייף: הדבר השני שנכלול גם בנושא של ההכשרות – אנחנו שוקלים, אני מאוד מקווה שנגיע לזה, שגם ניתן מלגות קיום לנשים שיעשו את ההכשרות האלה וגם סבסוד של הסעות של נשים שהגיעו בעצם להכשרות האלה.

איימן סייף: זה שני דברים מאוד חשובים.

איימן סייף: מרכיב נוסף של התכנית זה שני מרכזי הכוון תעסוקתי לנשים שיוקמו בשני אזורים שאנחנו נבחר אותם, ככל הנראה אחד יהיה במשולש הצפוני והאחר יהיה באזור הצפון.

איימן סייף: צריך לתאם את המיקום הסופי.

איימן סייף: אנחנו נעשה, יחד עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, במסגרת של מסלול תעסוקה, שכולכם מכירים, מסלול תעסוקה ייחודי לנשים ערביות.

איימן סייף: מסלול התעסוקה הוכיח את עצמו בשלוש השנים האחרונות, הוא הצליח להשיג, אני מניח שמר סעיד מועדי ידווח על זה, אז אני לא אפרט על זה יותר מדי, הצליח להשיג בעצם אלפי עובדים מהמגזר הערבי בשלוש השנים האחרונות, לכן אנחנו רוצים להשתמש בזה, יכול להיות עם שינויים מסוימים על מנת להתאים אותו לצרכים של האוכלוסייה הערבית.

איימן סייף: דבר נוסף שהתכנית תכלול זה גם השקעה באזור התעשייה שגם מר סעיד מועדי אני מניח יפרט על זה בהמשך.

איימן סייף: החלקים הנוספים – כל הנושא של עידוד יזמות בקרב נשים.

איימן סייף: יש לנו תכניות במרכזי טיפוח יזמות במגזר הערבי ששם גם נשקיע בעידוד נשים ביזמות.

איימן סייף: דבר נוסף הוא טבת.

איימן סייף: מי שמכיר את התכניות של טבת.

איימן סייף: תנופה ותעסוקה של הג'וינט שמפעיל בעצם פרויקטים לעידוד תעסוקה בקרב אוכלוסיות חלשות; ערבים וחרדים.

איימן סייף: אחד הפרויקטים היפים שהוא הפעיל בשלוש השנים האחרונות זה 'אשת חיל', גם במגזר הערבי, שהם בעצם מקימים מרכזים לתעסוקה בתוך היישובים בשיתוף הרשויות המקומיות ושם נותנים בעצם את כל הכלים לאתר את הנשים, לסייע להן בחיפוש עבודה ובהכשרה וגם במציאת עבודה.

איימן סייף: התכנית השנייה של טבת זה 'עיר מקדמת תעסוקה'.

איימן סייף: אנחנו מתכוונים להרחיב את הפעילות שלהם.

איימן סייף: הם עובדים כרגע בארבעה יישובים ואנחנו מתכוונים להרחיב את זה לעוד ארבעה ישובים במגזר הערבי.

איימן סייף: הדבר האחרון, ופה אני מסיים, זה שאנחנו מתכוונים לצאת בקול קורא לארגונים החברתיים, לחברה האזרחית שמתעסקת בנושא של השמות ושל תעסוקת נשים ואני חושב שחלקם הגדול יושבים כאן והם עושים עבודה נהדרת בתחום הזה ואני לא חושב שהממשלה יותר חכמה מהארגונים האזרחיים שכבר המון שנים נמצאים בשטח ועובדים בתחום הזה.

איימן סייף: הקול הקורא הזה יהיה שאנחנו מבקשים שתגישו לנו תכניות בנושא של תעסוקה ושל השמה ואנחנו נתמוך תקציבית בעמותות ובתכניות האלה.

דניאל גרא: הנחות היסוד שלך הן בדיוק אותן הנחות יסוד ששמים מרבית הארגונים שבאים לנשדים הערביות ואומרים 'רגע אחד, יש לכן חסם תרבותי ואתם לא יכולים לנסוע', אתה אומר 'אנחנו נכשיר נשים לעבודה', תכשיר אותן לעבודה, אבל היכן מקומות העבודה?

דניאל גרא: אתה תסיע אותן, לאן?

דניאל גרא: לאיזה דלת הן תיכנסנה?

זהבה גלאון: אלה שגרות בחורפיש, לאן הן תיסענה?

דניאל גרא: ונגיד שתסיע אותן לחיפה, האם יקבלו אותן לעבודה?

דניאל גרא: נשים חרדיות, יכול להיות שיקבלו, יכול להיות שלו, טבת עושה עבודה יפה, אבל הבעיה עם הנשים הערביות היא שונה.

דניאל גרא: בואו לא נשלה את עצמנו, לכן השאלה שאני שואל אותך, כנציג משרד ראש הממשלה, שאחראי על פיתוח כלכלי, כלומר העלאת רמת החיים, תגיד לי, מקומות עבודה אתה יכול להבטיח?

דניאל גרא: במשרדי ממשלה, לא שום מקום אחר.

דניאל גרא: אתה אחראי כמשרד ראש הממשלה על תיאום משרדי הממשלה, משרד הפנים, משרד המשפטים, כמה סטג'ריות ערביות תתקבלנה בפרקליטות, זה מה שאנחנו מצפים לשמוע.

איימן סייף: בתגובה קצרה, עוד פעם אני אומר, היום הכיוון גם של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שלא עושים הכשרה לשם הכשרה.

איימן סייף: היום כל זכיין וכל ארגון שרוצה לעשות הכשרה, הוא מתחייב על מינימום של השמה.

איימן סייף: המינימום של ההשמה כיום הוא 50%, 60%, זאת אומרת, אתה רוצה לקבל ממני, כממשלה, סבסוד לעשות הכשרות, אתה מתחייב לעמוד ב-50%, 60% האלה, אם אתה לא עומד בזה, אז אין לך מה לגשת לקבל סבסוד.

איימן סייף: דבר נוסף, אנחנו כן משקיעים במקומות עבודה.

איימן סייף: ציינתי ואני לא הרחבתי על זה, גם נשקיע בנושא של אזורי תעשייה, תקצובים של רשויות מקומיות לאזורי תעשייה, בעידוד משקיעים לבוא לאזורים הערביים ועוד מספר דברים שאני לא חושב שיש לכם מספיק זמן לפרט את הדברים האלה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יועץ השר, בבקשה.

סעיד מועדי: אנחנו צריכים לבדוק את הנושא ואנחנו רואים שחוסר אזורי התעשייה בכפרים הערביים הוא הגורם המהותי העיקרי של האבטלה.

אחמד טיבי: אני ראיתי באיזה שהוא מקום, רק 3% מאזורי התעשייה הם אזורי תעשייה ערביים.

אחמד טיבי: בוא נמשע נתונים אחרים.

סעיד מועדי: אני חולק על זה, היום מדיניות השר היא להקים אזורי תעשייה או שהכפרים הערביים יהיו שותפים באזורי תעשייה קיימים.

סעיד מועדי: אז שלא יהיה כפר מאחוז או ממספר תושבים מסוים בלי אזור תעשייה, או שותף לאזור תעשייה קיים.

אחמד טיבי: מה מספר הסף של תושבים?

סעיד מועדי: אנחנו עכשיו מגבשים תכנית במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שזה יהיה מ-3,000 ומעלה, כל ישוב ערבי---

אחמד טיבי: יהיה מסונף.

סעיד מועדי: זה לא מטונף לדעתי.

אחמד טיבי: מסונף, לא מטונף.

אחמד טיבי: מסונף, אמרתי.

סעיד מועדי: אני חושב שזה צעד מאוד מאוד חשוב, זה צעד מאוד חיוני במגזר הערבי, אבל לצערי הרב, אנחנו רואים את ראשי הרשויות שבהיעדר תכניות מתאר מאושרות, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא יכול להיכנס לזה ולדחוף את זה כמו שצריך.

סעיד מועדי: ראש רשות שלא מגיש תכנית להקמת אזור תעשייה או שרוצה אפילו להיות שותף באזור תעשייה קיים, אני לא יודע אם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יכול לעזור לו.

סעיד מועדי: זו נקודה של---

דב חנין: אבל יש ראשי רשויות שמאוד מנסים לקבל אזורי תעשייה ולא מצליחים.

סעיד מועדי: זה לא כרוך במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אדוני.

סעיד מועדי: זה כרוך במינהל וזה כרוך במשרד הפנים, בוועדות תכנון ובנייה המחוזיות, המקומיות והשאר.

סעיד מועדי: וגם באדמות הפרטיות של האנשים.

סעיד מועדי: אנחנו רואים ועדים גם למקרים שתושבים בכפרים מסוימים שלא מרשים לראש רשות להקים אזור תעשייה, שיש להם חלק בפיתוח התכנית, שזו אדמה פרטית שלו.

אחמד טיבי: וביישובים היהודיים כל בעלי הקרקעות מרשים?

סעיד מועדי: אני לא יודע אם יש---

אחמד טיבי: גם לא, משיקולים של---

סעיד מועדי: אנחנו עכשיו מדברים על המגזר הערבי.

סעיד מועדי: היעדר העסקה מצד המדינה.

סעיד מועדי: אני חושב, מסלול התעסוקה מחכה לאנשים, ליזמים שיבואו וינצלו את המסלול הזה, במיוחד בשביל המגזר הערבי, במיוחד בשביל העסקת נשים.

דניאל גרא: לאן יבואו?

סעיד מועדי: למרכז ההשקעות.

דניאל גרא: אבל שם הם לא יקימו מפעל.

סעיד מועדי: לא, אדוני.

סעיד מועדי: אני רוצה רק בשנתיים האחרונות 55 מיליון שקל ב-904 מקומות עבודה חדשים---

זהבה גלאון: כאילו יש המון עבודה ועכשיו רק הנשים המסכנות האלה שלא יוצאות מהבית שלהן---

סעיד מועדי: איפה, בחורפיש?

סעיד מועדי: את דיברת על חורפיש.

זהבה גלאון: חורפיש זה קטסטרופה.

סעיד מועדי: אני אגיע גם לחורפיש.

סעיד מועדי: חורפיש זכתה במסלול תעסוקה והיא ניצלה אותו והיא רוצה עכשיו עוד פעם.

סעיד מועדי: הם התרגלו לקבל תקציב מהמדינה להעסיק את הבנות האלה, פתאום תקופת המסלול הזו הסתיימה, אז הם רוצים עכשיו להוסיף עוד והם מאיימים, 'אם לא אז אנחנו סוגרים את הממטרה'.

סעיד מועדי: אנחנו גם נמצא את הדרך איך לעזור להם ואנחנו לא מבקשים שהממטרה הזאת תיסגר בחורפיש ונבוא לקראתם, אז מסלול התעסוקה נמצא, תאמינו לי, במיוחד, רובו בשביל המגזר הערבי בארץ.

אחמד טיבי: מר מועדי, אם תוכל לענות על השאלה ששאלתי, כי אתה לא הסכמת לנתון שנתנה גב' עולה שתייוי, על 3.2%, נתון של סיכוי.

אחמד טיבי: אתה אמרת שאתה לא מסכים לנתון, אם תוכל לתת לנו נתון אחר.

סעיד מועדי: זה 3.2% מהכפרים הערביים, יש להם?

אחמד טיבי: מתוך אזורי התעשייה בארץ, רק 3.2% הם ערבים.

סעיד מועדי: המגזר הערבי, שאני אחד מהם, ואני גאה בזה, רק 20% אנחנו מכלל המדינה.

סעיד מועדי: אתם נותנים 3.2% מכלל אזורי התעשייה, אתם צריכים גם לדעת שברגע שמאג'דל כרום ואניס ודיר אל אסד, מחשיבים אותם כשלושה יישובים, אבל הם עיר אחת.

סעיד מועדי: הם גם כן עכשיו שותפים---

דב חנין: השאלה של היושב ראש היתה לגבי נתון שמאוד מעניין אותנו, כי נאמר פה שרק 3% מאזורי התעשייה הם אזורי תעשייה שנמצאים ביישובים ערביים.

דב חנין: האם לכם יש נתון אחר בעניין הזה?

סעיד מועדי: הנתון הזה, אני לא מסכים לו, אני מוכן לשבת עם מינהל אזורי פיתוח---

אחמד טיבי: עכשיו ברגע זה אין ליועץ את הנתון, אבל הוא מוכן לספק אותו.

סעיד מועדי: אנחנו נבדוק את זה, אני אבדוק את הנתון ואני אענה לכם שזה נתון לא נכון.

סעיד מועדי: שנית, העידוד להקמת עסקים קטנים.

סעיד מועדי: יש לנו את מט"י, שפתחנו אותו חדש, יש מט"י גליל, יש מט"י משולש, ויש מט"י גם בנגב ואנחנו מקצים לזה תקציב לכל יזם שרוצה להקים מפעל, הוא יקבל את הסיוע הנדרש ולא נרשה לאף אחד שלא יקבל את מה שמגיע לו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

סעיד מועדי: אני אמשיך, ברשותך אדוני.

סעיד מועדי: בזמן האחרון אנחנו רואים שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מקים בתי ספר טכנולוגיים לבנות הערביות והדרוזיות, על מנת לעודד את ההכשרה המקצועית במגזר הזה.

סעיד מועדי: זה דבר שלא היה.

סעיד מועדי: יש עכשיו בית ספר לבנות הדרוזיות בירכא ועכשיו אנחנו מקימים בית ספר באום אל פחם, טכנולוגי, שהבת תלמד כיתה י"ב עם מקצוע מסוים.

סעיד מועדי: דיברתם על בעיית הילדים בתוך הבית או בתוך האוכלוסייה שמונעת מהאישה לצאת לעבודה.

סעיד מועדי: אנחנו הגדלנו את מספרי המשפחתונים בשנה האחרונה במגזר הערבי ב-182 משפחתונים ואין לנו בעיה להגדיל את זה בכמה שיצטרך המגזר הערבי.

סעיד מועדי: השר אמר את זה בהרבה מקומות, שאנחנו מוכנים להשקיע בנושא הזה.

סעיד מועדי: אנחנו נצביע גם כן על מעונות ריקים במגזר הערבי, מעונות שלא מנוצלים, ואני אתן דוגמה.

סעיד מועדי: יש מעון בירכא, ביישוב שלי, הלוואי והיתה הרשות המקומית מפעילה את זה כמו שצריך, כי השקענו בו קרוב למיליון שקל לתפארת.

עולא שתייוי: אני חייבת להעיר כאן.

עולא שתייוי: אבל אנחנו לא רוצים שתחזור עוד פעם לנושא של משפחתונים ומעונות יום.

עולא שתייוי: לא יכול להיות שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה משאיר את הנושא, אנחנו רוצים לעודד תעסוקת נשים ערביות, אנחנו רוצים לפתוח מעונות ומשפחתונים, אבל אין יוזמה בקרב האוכלוסייה הערבית, הם לא יוזמים, הרשויות המקומיות לא יוזמות.

עולא שתייוי: לא רק בירכא יש מעון יום, יש גם שני מעונות יום בנגב שלא מופעלים, המבנים קיימים, לא מופעלים מעונות יום שם, למה?

עולא שתייוי: עוד פעם, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מפקיר את הילדים ואומר 'אין לנו שום בעיה שתפעילו, רק שהרשות המקומית לא יוזמת'.

עולא שתייוי: אז מה?

עולא שתייוי: אם הרשות המקומית לא יוזמת ואני אסכים איתכם, אני אפילו לא אתווכח בנושא הזה שהרשות המקומית גם מושחתת והיא לא טובה וצריך להחליף אותה, מה שאתם רוצים, אבל זה לא סיבה, אתה לא יכול פשוט להפקיר את הילדים ולהגיד 'זאת לא אחריות שלנו, אחריות של רשות מקומית'.

עולא שתייוי: זה לא עובד ככה, אתה בסופו של דבר שם את הנטל של השיפור של הרשות המקומית ושל היעדר יוזמה מצד הרשות המקומית על ילדים ונשים, הקבוצות הכי מוחלשות בתוך האוכלוסייה.

סעיד מועדי: אל"ף כל ,אי אפשר להכריח את הפרה לשתות מהמים.

סעיד מועדי: הדלי נמצא, מלא מים, רק תשתו.

דניאל גרא: מלא, מלא, גולש.

סעיד מועדי: אני חי במגזר הערבי יותר ממך ואני מכיר את הבעיות של המגזר הערבי יותר טוב ממך.

סעיד מועדי: זה אחד.

סעיד מועדי: שנית, אני רוצה שתדעו, היום השר אלי ישי, יש לו אוזן מאוד קשבת במיוחד למגזר הערבי.

סעיד מועדי: אנחנו רואים שהמגזר הערבי מקבל טיפול הולם, דווקא ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, עובדה שהוא מסייר גם במפעלים ושומע את המצוקה ומרחיב אזורי תעשייה ואין אחד שפנה למשרד התעשייה ולא קיבל תשובה לבעיה שלו.

סעיד מועדי: בנושא אכיפת חוקי העבודה.

סעיד מועדי: רק לפני כמה חודשים גייסנו שמונה מפקחים ערביים למגזר הערבי, לדחוף את חוקי העבודה.

סעיד מועדי: יש לנו בעיה ב-40% מהאקדמאיות הערביות שלא עובדות---

דב חנין: אני רוצה לשאול שאלה, כמה מאלה מועסקים באכיפת איסור עבודה בשבת.

סעיד מועדי: אדוני חבר הכנסת דב חנין, עוד פעם, אני רוצה שתבינו דבר אחד.

סעיד מועדי: אנחנו באנו לבדוק נושא ענייני, חשוב מאוד, אנחנו לא מדברים פה במספרים, אנחנו מדברים בבעיה מהותית שנמצאת על השולחן ואני מודה שיש בעיה.

סעיד מועדי: אני לא בורח מהאחריות וגם השר לא בורח מאחריות.

אחמד טיבי: מר מועדי, האם מה שנאמר כאן על ידי הלחש בחש כאן שמדובר בגויים של שבת, זה נכון?

אחמד טיבי: כל השמונה?

סעיד מועדי: לא הבנתי.

אחמד טיבי: האם שמונה המפקחים הם בעצם גויים של שבת?

אחמד טיבי: נקלטו כערבים של שבת?

סעיד מועדי: הם לא גויים של שבת.

סעיד מועדי: הם עובדים קבועים שעברו מכרז וקיבלו משרה מלאה.

סעיד מועדי: הגדרת התפקיד 'פיקוח על חוקי העבודה'.

סעיד מועדי: אנחנו מדברים על 40% מהאקדמאיות הערביות שלא עובדות.

סעיד מועדי: נכון, אתם צודקים, אבל לצערי הרב כולם למדו הוראה.

סעיד מועדי: לא כולם, רק 99.9% למדו הוראה.

אחמד טיבי: מר מועדי, לא לזרוק מספרים סתם.

סעיד מועדי: אנחנו הקמנו ועדה במשרד ראש הממשלה, גב' הימת יונס יושבת לידי ואנחנו עכשיו לוקחות את האקדמאיות האלה, מכשירים אותן, עושים להן הסבה מקצועית.

הימת יונס: עדיין לא, זה בתכנון.

הימת יונס: מדובר על פיילוט ניסיוני שעדיין לא החל.

יאסר עואד: יש מספרים?

יאסר עואד: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה... אדוני, יש 11,000 אקדמאיות ערביות מובטלות, רק 6,500---

אחמד טיבי: מר יאסר עואד, אני מבקש.

סעיד מועדי: אני לא באתי להתנגח עם אף אחד.

אחמד טיבי: רבותיי, אני מבקש לתת עכשיו לחברת הכנסת זהבה גלאון את זכות הדיבור.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר שכשאני שומעת את הדיון שהתנהל כאן עד עכשיו ואת הנתונים שקיבלנו, הדיון הזה בעצם מתנהל בשני רבדים.

זהבה גלאון: רובד אחד שמדבר על תת הייצוג המחפיר, על האפליה הבוטה, אין דרך אחרת להגדיר את זה, רק 3% מכלל הנשים העובדות בשירות המדינה הן נשים ערביות.

זהבה גלאון: 3% זה גם היותן נשים וגם היותן נשים ערביות, ההדרה הכפולה הזאת.

זהבה גלאון: זאת רמה אחת, של שילוב נשים בשירות המדינה.

זהבה גלאון: ברמה השנייה של הדיון, ששמענו קצת ממשרד ראש הממשלה וקצת ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וככה, וזה ממש לא מעניין.

זהבה גלאון: הנתונים ידועים, יש כאן ארגונים שעושים במשך שנים עבודה מקיפה, של איסוף נתונים, של מחקר, מספר האקדמאיות ידוע, מספר המובטלות מבין האקדמאיות ידוע, הפילוח של כמה מהן עובדות הוראה וכמה מהן במקצועות אחרים, ידוע.

זהבה גלאון: כל הנתונים ידועים, אין בעיה במידע, רק הניירות האלה שקיבלנו כאן עכשיו מסברים את האוזן לגבי המידע.

זהבה גלאון: נקודה אחת זה המידע ומצבן של הנשים בשירות המדינה, והנקודה השנייה – יש כאן שורה של המלצות, בהתייחס לחסמים שהוצגו כאן.

זהבה גלאון: יש כאן שורה של המלצות איך גורמים ליותר נשים ערביות להשתלב בשוק העבודה ומדובר על השתלבות במקומות שלהן, ביישובים שלהן, ומדובר על השתלבות כוללת רב מערכתית וכל המסקנות כבר ברורות וידועות, לא צריך להמציא כאן את הגלגל עכשיו ולהגיד מה זה.

זהבה גלאון: מה שצריך עכשיו זו מדיניות תקיפה ואני חושבת שזה תפקידה של הוועדה הזאת, המיפוי ברור, המחקר נעשה, הדברים נשמעו כאן בוועדה, הניירות הוצגו לוועדה, עכשיו תפקידה של הכנסת להביא לכך שכל אותן המלצות ייושמו בצורה רב מערכתית.

זהבה גלאון: זה ממש לא מעניין אותי שיש שר תעשייה שיש לו עוזר שמחויב או שלא מספיק מחויב והוא רוצה להקים עוד אזורי תעשייה, או שהוא חושב שיש מספיק אזורי תעשייה.

זהבה גלאון: אני חושבת שהעובדה שבמדינת ישראל יש רק 3 אזורי תעשדייה ליישובים הערביים היא מחפירה, אין לי דרך אחרת בכלל להגדיר אותה, אי אפשר בכלל להסכים עם זה שזה מצב מתוקן שאלה הם אזורי התעשייה.

זהבה גלאון: אז כמו שאמרתי לך קודם, אני לוקחת כדוגמה את הנשים בחורפיש, אפשר לקחת 80,000 דוגמאות – לאן הן תיסענה לעבוד אם אין באזור הסמוך להן אזור תעשייה?

זהבה גלאון: כדי להגיע מחורפיש למעלות, שזה המקום הכי קרוב, שזה נניח 40 דקות או כמעט שעה נסיעה, הן צריכות או רכב פרטי, אין תחבורה נורמלית.

זהבה גלאון: כל המערך הזה צריך להשתנות.

זהבה גלאון: אז ממש לא מעניין עכשיו לשמוע שפה יעשו במשרד ראש הממשלה, הכשרה לשתי קבוצות של מורות שיעשו להן הסבה מקצועית.

זהבה גלאון: זה טיפה בים, איזה שטויות אלה בכלל?

זהבה גלאון: מה זה מעניין אותנו?

זהבה גלאון: זה חשוב, אני מברכת על זה, שלא יובן לא נכון, אבל הכל איזה הטלאה של טלאי על טלאי.

זהבה גלאון: זאת מדיניות?

זהבה גלאון: מה שצריך לעשות ומה שצריך להתייחס זה בראייה הרבה יותר כוללת, זה עניין של התוויית מדיניות ממשלתית, זה עניין של הצגת יעדים והכנסת צריכה לחייב את הממשלה להציב יעדים לטיפול.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבשבוע שעבר הופיעו כאן נציגי רשות החברות הממשלתיות והן אמרו שיש יעד של 8% עד 2010.

יאסר עואד: 10% עד 2012.

ראובן ריבלין: וזה הולך ליניארי?

ראובן ריבלין: זאת אומרת כל שנה תוספת?

זהבה גלאון: אני רוצה להתחיל לספור את זה, כשזה קורה.

ראובן ריבלין: עד 2012 אפשר לא לעשות כלום, ובלבד שיהיה 8%, או ליניארית שבשנה הבאה יהיו---

דניאל גרא: לכאורה זה קיים.

זהבה גלאון: אדוני יושב ראש הכנסת, מכובדי יושב ראש הכנסת לשעבר, מי כמוך יודע, בהיותך גם שר, איזה פער יש בין הרטוריקה לפרקטיקה, באים לוועדות ומצהירים הצהרות---

ראובן ריבלין: למשל כאשר אנחנו נאלצנו, כשרים, לשפר את מצב הנשים בדירקטוריונים, אנחנו הגענו ל-50%.

ראובן ריבלין: גם הערבים.

זהבה גלאון: עוד משהו בעניין הזה של דירקטוריונים.

זהבה גלאון: אני מאוד תומכת שתהיינה נשים כמובן בדירקטוריונים, אבל זה תמיד איזה סוג של עלה תאנה, כשיש נשים בדירקטוריונים, 'הנה, יש נשים ערביות במגזר הציבורי'.

זהבה גלאון: זה חשוב, אבל מה שמעניין זה שנשים תשתלבנה בשוק העבודה.

זהבה גלאון: הכנסת צריכה להגיד ככה 'אנחנו מבקשים למדוד', זה מדיד כמותית.

ראובן ריבלין: מה שאני רוצה לומר הוא שאם מתעקשים, אז אפשר להשיג.

זהבה גלאון: זה אין ספק.

זהבה גלאון: ההתעקשות, לצערי, במשך שנים לא עזרה.

זהבה גלאון: מתי היא עזרה?

זהבה גלאון: כשהכנסת חוקקה חוקים ואחר כך נאלצו לבקש את היישום שלהם באמצעות פנייה לבג"צ.

זהבה גלאון: אני בכלל לא רוצה שאנחנו נגיע למצב הזה.

זהבה גלאון: אני רוצה שהוועדה תודיע לממשלה 'אנחנו מבקשים קריטריונים מדידים', בשנה הבאה, או בסוף השנה, תבואו לוועדה ותדווחו כמה נשים ערביות עכשיו שולבו בשירות המדינה.

זהבה גלאון: מה כל כך מסובך?

זהבה גלאון: מה כל כך מסובך?

זהבה גלאון: זה הכל, אדוני.

נאדיה חילו: אני רוצה להמשיך את הקו של תכנית ביצוע.

נאדיה חילו: אני חושבת שכל הנתונים שהוצגו פה, וגם חלק שלא הוצגו, ידועים, החסמים ידועים, דשנו ודנו בהם הרבה מאוד זמן, עם הכחשה של חלק, עם ביטול, עם קבלה, זה לא משנה והגענו לנקודת זמן שהנושא הזה, אם אנחנו מציגים את הנתונים וזה, אבל זה לא היעד, וזה לא מקדם אותנו לקראת השגת יעד מאוד ברור ומדיד.

נאדיה חילו: צריך לזכור שהנשים הערביות כביכול הן החוליה היותר חלשה, בכלל בתוך כל החברה, כי הן נכנסות לשני מעגלים בחברה שהם מופלים לרעה, גם נשים באופן כללי וגם האוכלוסייה הערבית, ולכן אני חושבת שצריך להתחיל ממש בתכנית מאוד ברורה ולא פה ושם כיבוי שריפות.

נאדיה חילו: אני בכלל מתנגדת לנושא של מדיניות כיבוי השריפות שננקטה אז ועדיין ננקטת פה ושם, שהיא פותרת אמנם פה ושם בעיות מסוימות, פה קליטה של חמש, שם קליטה של ארבע, פה איזה תקציב מסוים, פה סגירת פער מסוים, זה לא מביא את הפתרון.

נאדיה חילו: זה אולי היה מתאים בשנות החמישים, שנות הששים והשבעים, להורים שלנו, זה לא מתאים היום לראש הישראלי הצעיר הערבי שבעצם ספג את כל כללי הדמוקרטיה והוא לא מקבל את זה יותר.

נאדיה חילו: אי אפשר למכור לו את זה יותר.

נאדיה חילו: מה שמכרו להורים שלנו ולנו אולי במידה מסוימת, אי אפשר למכור לילדים של כולנו ולכן אני מאוד בעד הקו המאוד ברור, אני גם הצגתי אותו בישיבה הקודמת, של קביעה מאוד ברורה של מדיניות ישימה, מדידה של יעד.

נאדיה חילו: משרדי הממשלה הם הגוף הראשון, אנחנו לא נדבר על הסקטור הפרטי ששם יש פחות שליטה ויש דעות קדומות, אבל מתוך הנחה שהממשלה והשינוי מחלחל בסקטור הפרטי, זה המודל בעצם, משרדי הממשלה אמורים להיות מודלינג, מציבים יעד ברור, אומרים 2009 יש לנו 3%, 4%, אני לא מתווכחת, אנחנו בסוף שנת 2009 רוצים להגיע לכפול, 6% או 7%, ואז אתה בא בסוף שנה ואתה מודד את זה.

נאדיה חילו: האם כן או לא.

נאדיה חילו: עייפנו כבר והנשים הערביות עייפות כבר, כמו כולם, מכל הנושא הזה של הבטחות ופה קורס קטן ושם עוד אחת.

נאדיה חילו: אני גם מאוד מאמינה בנושא של חקיקה, אדוני היושב ראש.

נאדיה חילו: הפילו לי את החוק, אני באתי ואמרתי שאחד הכלים, חברת הכנסת גלאון, זה גם חקיקה.

נאדיה חילו: כשאני באתי ואמרתי שאני רוצה חוק שגם ייתן את ההגדרה, לא רק העדפה מתקנת לערבים אלא גם לנשים, לקבוצה בתוך זה, היתה הצבעה וזה לצערי נפל, אני מגישה את זה פעם נוספת.

נאדיה חילו: זה כלי נוסף וצריך גם בחקיקה.

נאדיה חילו: אנחנו כולנו יודעים, גם מניסיון, שהחקיקה בעניין הזה עזרה מאוד מאוד לנשים ערביות.

נאדיה חילו: אם אני מסתכלת על כל החקיקות שחוקקו באופן כללי במדינה, היא נתנה איזה דחיפה והיא בהחלט מכתיבה גם את הנושא התרבותי.

נאדיה חילו: אני גם מכבדת את התרבות, נכון יש פה ושם לפעמים אלמנטים, גורמים תרבותיים, שכביכול, אולי, מנסים, אבל העוצמה שלהם, מבחינת משקל, השפעה, היא זניחה, לעומת משקלים הרבה יותר גדולים שצוינו פה, ואני גם שייכת לפורום לתקציב הוגן, הרבה זמן, ואני מכירה את המחקרים ואני חושבת שכל הארגונים האזרחיים של נשים שנמצאות פה, עושות עבודה מאוד מאוד טובה של נתונים, ולכן אני אומרת שצריך לעבור לתכנית מאוד ברורה, רוחבית.

נאדיה חילו: אחד, הקליטה במשרדי הממשלה.

נאדיה חילו: הוכח גם מחקרית שהנושא של עידוד יזמות עסקית פועל במגזר הערבי אצל נשים.

נאדיה חילו: זה בתכל'ס, העסקים הקטנים, זה נושא שעובד.

נאדיה חילו: רק מה?

נאדיה חילו: צריך לקחת את זה ולא רק לתת פה ולתת שם, כי לא נותנים להם הלוואות, אלא בתוך תכנית כוללת, לשים תכנית מסוימת.

נאדיה חילו: יש לנו היום למשל 200 עסקים קטנים, אנחנו נשאף לנסות ולשים יעד נוסף בעניין הזה.

נאדיה חילו: הנושא של התחבורה, הנושא של מעונות.

נאדיה חילו: ממש ככה לאפיין והמאפיינים קיימים וללכת ממש על תכנון מאוד ברור.

ראג'ה אבו עקל: אני לא אחזור לתחילת הדיון ואסקור את כל סוגיית הייצוג ההולם.

ראג'ה אבו עקל: אני אפתח במשפט אחד, נשקפת מגמה של דיון בייצוג הולם מספרי של נשים, צריך לזכור תמיד שייצוג הולם הוא ייצוג מהותי ואכן הנושא של המספרים הוא נושא חשוב, אבל חשוב יותר זה התפקידים שנשים ערביות מצליחות ומה הן ההזדמנויות שהן מקבלות.

ראג'ה אבו עקל: יש לי, כבוד היושב ראש, כמה שאלות הבהרה שאני מפנה אותן לנציגי הממשלה, בעיקר משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ומשרד ראש הממשלה.

ראג'ה אבו עקל: אני אציין שבשנה האחרונה נעשתה בדיקה על ידי שירות התעסוקה באזור הגליל, נלקחו כ-34 ישובים ערביים, נעשתה בדיקה של כמה נשים, הרשומות והמתייצבות בשירות התעסוקה, אקדמאיות שמעוניינות לעבוד והן לא מוצאות מקום עבודה.

ראג'ה אבו עקל: אנחנו מדברים על קבוצה של יותר מ-170 נשים ערביות, אקדמאיות, במגוון תחומים.

ראג'ה אבו עקל: אנחנו מדברים על מינהל עסקים, אנחנו מדברים על ראיית חשבון, גם הוראה וגם תחומים שהם בתחום החינוך החברתי.

ראג'ה אבו עקל: זה כולל נשים שמועסקות בחצי משרה או על בסיס שעות.

ראג'ה אבו עקל: אני מבקשת הבהרה מה בדיוק משרדכם עושה למען הנשים הללו.

ראג'ה אבו עקל: אני שמחתי ושמעתי את ההודעה שלך על הקמת בית ספר טכנולוגי, אני אזכיר שמתוך ה-170 נשים הללו קיימות 11 נשים ערביות אקדמאיות בתחום הביו טכנולוגיה והטכנולוגיה שלא מוצאות עבודה.

ראג'ה אבו עקל: אני מבקשת התייחסות לעניין הזה.

ראג'ה אבו עקל: הנקודה השנייה, האם משרד ראש הממשלה וכל משרדי הממשלה האחרים, מתכוונים להתנות את המכרזים הממשלתיים להעסקת עובדים ערבים בכלל ונשים ערביות בפרט?

ראג'ה אבו עקל: ולגבי ההתייחסות של חברת הכנסת נאדיה חילו, אני אמשיך גם בנקודה של הנושא של עידוד יזמות נשים – מדוע עד כה לא עלה הרעיון של הקמת קרן למימון עסקים וניהול נשים ערביות בערבות המדינה.

דב חנין: אני אהיה מאוד קצר, גם כי הרבה דברים חשובים נאמרו.

דב חנין: אני חושב שזו אחת הישיבות החשובות, אדוני היושב ראש, של ועדת החקירה הזו, מכיוון שהנושא של תעסוקת נשים הוא נושא חשוב וקריטי בכל בחינה של שאלות של תעסוקה.

דב חנין: בכלל אנחנו אומרים, ולא תמיד אנחנו מבינים עד כמה אנחנו צודקים כשאנחנו אומרים את זה, שמצבן של הנשים הוא הסמן הברור ביותר למצבה של החברה.

דב חנין: אם אנחנו מדברים על משבר חברתי, על בעיות חברתיות, צריך קודם כל להסתכל על מצבה של האישה ולראות בדיוק את הגילום של הבעיות בצורה הכי מחודדת והכי ברורה.

דב חנין: הבעיה של תעסוקת הנשים הערביות היא, כפי שעולה מהנתונים, בעיה מאוד מאוד קשה.

דב חנין: אנחנו רואים תמונה שאיננה מתאימה לחלוטין לחברה שרוצה לראות את עצמה כחברה מתקדמת.

דב חנין: אנחנו רואים סקטור גדול של נשים, בני אדם, שלא מקבלות תעסוקה הולמת, לא מקבלות תעסוקה בכלל.

דב חנין: יש חסמים מבניים, השכלה איננה פתרון, הכשרה איננה פתרון, אלה מצבים שהם, לדעתי, יכולים ליצור רמות תסכול נוראות.

דב חנין: זאת אומרת, גם אישה שכבר עברה את כל מסלולי הכשרה, רכשה השכלה אקדמית, קיבלה את כל הכלים שהחברה יכולה לתת, גם מי שכבר עברה את המסלול הזה, שהוא לא מסלול קל ולא מסלול פשוט, לנשים בכלל, לנשים ערביות בפרט, עדיין חסומה.

דב חנין: זו מציאות זוועתית.

דב חנין: תמונת הבעיה היא תמונה מאוד קשה, מצד שני צריך לראות את תמונת האפשרויות.

דב חנין: אנחנו אומרים שאין ספק שמבחינת הסתכלות כוללת על החברה הישראלית, התעסוקה והצמיחה בציבור הערבי הם המפתח לתעסוקה ולצמיחה של החברה הישראלית בכלל.

דב חנין: החברה הישראלית במובנים רבים מיצתה את הפוטנציאלים שלה, בהרבה מאוד סקטורים.

דב חנין: סקטור שלחלוטין לא ממוצה הוא הסקטור הערבי.

דב חנין: לחלוטין לא ממוצה, ותעסוקת נשים ערביות היא אולי הדוגמה הכי קיצונית של אי מיצוי האפשרויות הקיימות בחברה וברור שאם אנחנו נצליח לייצר מהפכה בתחום של תעסוקת נשים ערביות, אנחנו נעשה משהו שהוא לא רק נכון לנשים הערביות, וזה כמובן הדבר הראשון והחשוב ביותר, אנחנו נעשה משהו שתהיה לו תועלת חברתית כללית לחברה הישראלית בכללותה.

דב חנין: אני לא ארחיב בעניין הזה, אני רק רוצה, בהמשך להצעות שנשמעו פה, על מה שצריך לעשות בעניין הזה, אני חושב שהוועדה הזו צריכה, בסופו של דבר, לגבש מערך המלצות מאוד כולל.

דב חנין: אנחנו בנושא הזה לא נוכל לפתור את הבעיה באמצעות צעדים חלקיים, עם כל החשיבות של כל צעד שנעשה, וצריך לברך עליו.

דב חנין: אנחנו צריכים פה להתמודד עם החסמים המבניים שקיימים בכל המישורים ולתת להם תשובות מערכתיות.

דב חנין: אז זו הציפייה שלי מעבודת ועדת החקירה הזו ובסופו של דבר, אדוני היושב ראש, אני לגמרי מסכים עם הדברים שאמרו חברותיי, חברות הכנסת, קודם.

דב חנין: אנחנו צריכים מהתשובה המערכתית הזאת לגזור חקיקה.

דב חנין: בלי חקיקה, אני אומר את זה באמת לא מתוך חוסר הערכה לנציגי הממשלה, אלא מתוך ניסיון עם הממשלה.

דב חנין: בלי חקיקה מחייבת, החלטות ממשלתיות, ואני רואה את זה לצערי הרב בכל מיני תחומים, החל מסביבה וחינוך, ותעסוקת ערבים, יש המון החלטות טובות, בלי חקיקה שתחייב את המדינה באופן ברור ומוגדר איך נעשים מכרזים, איך מקבלים לעבודה, איזה משרות נפתחות, מי מקבלים, באיזה צורה מעריכים ומשכללים את המועמדים או המועמדות השונות שנמצאים, בלי הגדרות ברורות שיהיו בחוק מחייב, אנחנו, לצערי, עוד שנה או שנתיים נחדש את ועדת החקירה הזו עוד פעם.

יאסר עואד: יש לי רק כמה הערות.

יאסר עואד: אני מעמותת סיכוי ואנחנו כמובן ערכנו כל מיני מחקרים, יחד עם כמה ארגונים, כמו 'נשים נגד אלימות', אבל אני חייב לחדד לכם את הרעיון של נשים בעבודה ואני אתחיל ממדינות מרכז אירופה שההשתתפות שם היא בסביבות 70%, 75%.

ראובן ריבלין: אתה יכול להגיד לי מה הם החסמים, איפה החסמים.

ראובן ריבלין: כדי לטפל באיזה שהיא בעיה, אנחנו צריכים קודם כל לדעת את העובדות ויש בעיות שהן נובעות ממסורת ואלה נס לחַם ואפשר לפתור אותן, אני רוצה לדעת איפה המקומות שבהם אשכרה מפלים ערבים ולא נותנים להם דריסת רגל.

יאסר עואד: אז אני אגיע לזה ממש מיד.

יאסר עואד: מה שרציתי גם להזכיר שבמדינות סקנדינביה זה 90%, במדינות ערב בין 35% ל-40%, הגבוה ביותר במרוקו 40% של נשים שמשתתפות בכח העבודה.

יאסר עואד: במדינת ישראל של שנת 2008, 19%.

יאסר עואד: אנחנו מבחינים בין שלושה דברים, בין הון חברתי, בין הון תרבותי והון אישי, וכאשר אנחנו מדברים על הון תרבותי, המשתנים של ההון התרבותי, גם לפי הסקרים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שזה מה שנקרא לשון הסטטיסטיקה של ממשלת ישראל, מודה שהאפקט הזה עבר מן העולם.

יאסר עואד: בין 85% ל-90%, הן המבוגרים, הגברים והנשים במגזר הערבי, מודים שאנחנו רוצים שהנשים ייצאו לעבודה.

יאסר עואד: נקודה.

יאסר עואד: זה כבר ידוע, אנחנו עברנו את זה, כבר לא מדברים על זה.

יאסר עואד: הדבר השני שרציתי לדבר עליו זה ההון האישי.

יאסר עואד: הון אישי כולל השכלה.

יאסר עואד: המטאור של ההשכלה של נשים ערביות הוא מהגבוהים בעולם.

יאסר עואד: הטרנד שלהם הוא מהגבוהים בעולם.

יאסר עואד: מנגד, כמו שאמרנו, כתוצאה מהמדיניות שלא מכוונת, אין מקומות עבודה, יש נסיגה בהשתתפות גם נשים באקדמיה בדומה לגברים הערבים.

יאסר עואד: אם היה בשנת 2003 השתתפות בכח עבודה של אקדמאים 90%, היום עומד על 75%, זה בנסיגה, והסיבה – אין מקומות עבודה.

יאסר עואד: 12,000 אקדמאיות ערביות מובטלות, 6,000 הן בהוראה ו-6,000 נמצאים במקצועות חופשיים.

יאסר עואד: זה הנתון לא שלי, אלא של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לשון הסטטיסטיקה של ממשלת ישראל.

יאסר עואד: זה הדבר השני, ולכן כשעשינו סימולציה כמה נשים ערביות, אילו כולן היו בשוק העבודה במצב נורמלי, היו מוסיפות לתוצר הלאומי 7 מיליארד שקלים בשנה.

יאסר עואד: עשינו בסימולציה וחישבנו את זה.

ראובן ריבלין: זו סימולציה שמקבילה לציבור היהודי.

יאסר עואד: נכון.

יאסר עואד: אם אני מסתכל על החסמים, זה לא עניין של תכנית פה ותכנית שם.

יאסר עואד: כמו שיצא בנק ישראל בקול קורא לממשלת ישראל ואמר 'אדוני ראש הממשלה, אם אתה לא תכניס את הנושא הערבי, במיוחד נשים, למשק, לתעסוקה, יהיה לנו מה שנקרא בעיה כלכלית לאומית בעוד כמה שנים'.

יאסר עואד: בנק ישראל, כאשר הוא יוצא בהכרזה כזו, הוא יודע מאיפה זה נובע, או כי הכלכלנים יודעים מאיפה זה נובע.

יאסר עואד: זאת אומרת, בגלל שיש לנו מה שנקרא צעירים פחות מהמבוגרים, שהם בעצם כח העבודה של המשק ויש לנו אחוז תעסוקה של נשים נמוך במיוחד באוכלוסייה הערבית, אז מה שצריך לעשות, ההיגיון פשוט אומר, על הממשלה להכין תכנית ממוסדת, עם כל הזרועות שלה, בכדי להגביר השתתפות נשים בכח העבודה.

יאסר עואד: יש לנו 150,000 נשים שממחר הן מוכנות לעבוד.

יאסר עואד: זה הפוטנציאל שקיים.

יאסר עואד: מה שצריך לעשות, בהמשך לתכנית שדיבר עליה מר סייף, ואני בקי בתכנית שדיבר עליה נציג משרד ראש הממשלה ומדבר עליה ועכשיו התחילו בהתחלה שלה, תכנית כזו היתה צריכה לבוא לפני 10, 15 שנים, אבל, שוב, אם לא מאגדים את כל הכוחות יחד עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה והתכניות של משרד התעשייה שהיו עד אז עובדה, אנחנו מדברים על בעיה שמה שהיה במשרד התעשייה לא עובד ולכן צריך לשנות קריטריונים, בכדי לפתוח אזורי תעשייה ביחד עם משרד ראש הממשלה, בכדי לפתור את הבעיה מערכתית, בכל האוכלוסייה הערבית שנמצאת בפריפריה.

יאסר עואד: אנחנו, האוכלוסייה הערבית, נכתב עלינו ונרשם עלינו להיות בפריפריה, הבעיות של הפריפריה ושל האוכלוסייה הערבית ושל הנשים הערביות כולם ממש במעגל אחד – פריפריה, ערבים ונשים ערביות.

יאסר עואד: זה כמה דברים ביחד.

יאסר עואד: אם הממשלה לא תקציב את התקציבים, המיליארדים הנחוצים, בכדי להרוויח מהאוכלוסייה הערבית מיליארדים, שום דבר לא יזוז, עם כל הכבוד.

רות מזרחי: אני רוצה להגיד לגבי המספרים שהוא הציג.

רות מזרחי: 6,000 עובדות הוראה שהן עודפות במערכת זה משום שרוב הנשים בוחרות במקצוע הזה ויש לנו באמת מספר מאוד מאוד גדול של עובדות הוראה שמצפות שמשרד החינוך יציע להן עבודה.

רות מזרחי: כמובן זה יוצר עודפים.

אחמד טיבי: לפי המחקר של האקדמאיות הערביות בשוק העבודה, 83.8% מהאקדמאיות הערביות מועסקות בחינוך, לעומת 28% אצל היהודים.

ראובן ריבלין: יש מורות ערביות גם במגזר היהודי.

רות מזרחי: באופן יחסי זה מעט, אבל רוב הנשים המועסקות במגזר הערבי הן מורות.

רות מזרחי: יש לנו 70% מתוך סך כל עובדי ההוראה במגזר שהן נשים.

רות מזרחי: זה מספר מאוד גבוה.

סעיד מועדי: אני רוצה להתייחס לנושא אזורי התעשייה.

סעיד מועדי: השר אלי ישי שם בראש מעייניו – לכל יישוב ערבי יהיה אזור תעשייה, או שותף באזור תעשייה קיים.

סעיד מועדי: הבעיה הזו מוכרת למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ואנחנו עושים את הכל על מנת שלכל ישוב יהיה אזור תעשייה.

סעיד מועדי: הנקודה הזו, אני חושב, ברורה.

סאוסאן תומא: בקשר למשרד החינוך, יש כל כך הרבה עודף של מורות ערביות, אבל יש הרבה חוסר של מורות יהודיות, אז למה לא לעשות את השיבוץ המתאים?

אחמד טיבי: זה מה ששאל חבר הכנסת ריבלין.

רות מזרחי: יש מחסור במורים במקצועות נדרשים כמו אנגלית, מדעים, או מקצועות אחרים שכרגע אני לא אמנה אותם, אבל יש גם בעיה של מקום גיאוגרפי.

רות מזרחי: מורה לא מוכנה, נניח, לנסוע מיישוב אחד ליישוב אחר.

סאוסאן תומא: כי יש חוסר בניידות.

רות מזרחי: יש מחסור גדול מאוד במורים בנגב, כל אזור הדרום, במגזר הערבי ובמגזר הבדואי, אבל אף אישה לא רוצה להגיע מהצפון לדרום.

סאוסאן תומא: יש הרבה דווקא מהצפון שעוברות לשם.

דניאל גרא: להלן הנתונים, אני אומר לך את זה באופן המוסמך ביותר.

דניאל גרא: מאחר והחינוך הערבי, צפיפות התלמידים בכיתה, היא 15% גבוהה יותר מאשר בכיתה בחינוך העברי, חסרים בחינוך הערבי 2,000 משרות הוראה.

דניאל גרא: נקודה להשוואה.

דניאל גרא: 2,000 משרות הוראה של אנשים שעובדים ביישובים שלהם, זה מתחלק לגבי כל הארץ.

דניאל גרא: זו נקודה ראשונה.

דניאל גרא: נקודה שנייה – מאות נשים ערביות עובדות בנגב, לפעמים לשלוש שנים, לפעמים לחמש שנים.

דניאל גרא: כלומר זה לא שאף אישה לא רוצה.

דניאל גרא: נכון שאדם לפתוח את דלת ביתו, לחצות את הרחוב וללכת לעבודה, אבל לא כך הם פני הדברים.

ראובן ריבלין: חסרות מורות בדרום?

רות מזרחי: כן, למשל במגזר הבדואי.

ראובן ריבלין: אז יש דרישה למורות ביישוב הערבי בדרום?

דניאל גרא: חסרות יועצות ופסיכולוגיות, זו הבעיה הגדולה.

רות מזרחי: בדרום למשל יש מחסור גדול מאוד בעובדות הוראה מוסמכות במגזר הבדואי, בכל התחומים.

דניאל גרא: אבל המחסור העיקרי הוא בתחום הייעוץ החינוכי ובתחום הפסיכולוגיה, בעיקר.

דניאל גרא: יש בעיה עם פסיכולוגיית ילדים שהיא בעייתית בכל היישוב הערבי בארץ.

דניאל גרא: זה מה שחסר, מה שאתם קוראים המקצועות המשלימים, אבל לומר שחסרים מורים ערבים?

דניאל גרא: אה, לא הייתי אומר את זה.

דניאל גרא: אולי במקצועות מסוימים.

רות מזרחי: אני רוצה לומר שיש עודפים, להיפך, הקדמתי בתחילת דבריי ואמרתי שיש עודפים, אבל בפריפריה, ביישובים מרוחקים יש לנו מחסור, יש לנו גם מחסור ספציפי במגזר זה או אחר, למשל במגזר הבדואי, כפי שאמרתי.

רות מזרחי: באופן כללי ועקרוני יש עודפים.

עולא שתייוי: אפשר לדבר על מחסור בנגב במורות ערביות ולא להגיד שיש מחסור, בגלל שנשים מהצפון, המורות בצפון לא הולכות ל---

רות מזרחי: גם את זה לא אמרתי.

רות מזרחי: אני גם אמרתי שאין מקום לעשות את הניידות הזאת, אבל עובדה היא שאנחנו עשינו מעשה והשתדלנו להכשיר הרבה מאוד מורות למגזר הבדואי ויצאנו עם תכנית מיוחדת לבדואים, הכנסנו אותם להפעלת של חסרות תעודת הוראה.

רות מזרחי: היו הרבה מאוד תכניות כדי למלא את החלל.

מרי חדייר: יש לי הערה.

מרי חדייר: נושא הדיון הוא ייצוג הולם לנשים ערביות בשירות הציבורי.

מרי חדייר: בכל החקיקה מתייחסת בשירות הציבורי, בנושא של ייצוג הולם, יש מספר דברים.

מרי חדייר: חלקם כבר הוזכרו על ידי נציגות של העמותות.

מרי חדייר: קודם כל זה באמת ייצוג בשירות המדינה, בדירקטוריונים ובחברות ממשלתיות וגם בוועדות ובמועצות מוקמות.

מרי חדייר: אלה הדברים, אבל כשאנחנו מדברים על ציבורי, אני רואה כאן רק נציגי ממשלה ואני חושבת שציבורי זה לא רק הממשלה, זה גם חברות ממשלתיות וזה גם רשויות מקומיות.

מרי חדייר: רשויות מקומיות הן מקור תעסוקה לא קטן, לדעתי, כי יש יותר מ-256 רשויות מקומיות בארץ שלחלקן יש גם חברות כלכליות וכולי.

מרי חדייר: אנחנו, כרשות, חושבות שמה שצריך לעשות זה לקחת את כל הרשימה של החסמים שבאמת נלמדו, לא פעם, והצביעו על כך ולנסות לעשות תכנית עבודה רצינית כדי לנסות להקטין את כל הממדים של נשים מובטלות בכלל, וכמובן שהמצב הוא יותר קשה במגזר הערבי.

מרי חדייר: נקטנו במספר פעולות.

מרי חדייר: התקציבים שעומדים לרשותנו הם לא גדולים, אבל אני רק רוצה להגיד שהתקציב שמיועד למגזר הערבי הוא יותר ממחצית התקציב שיש לרשות לקידום מעמד האישה ומפאת חשיבות הנושא, אנחנו בתקנים הראשונים שלנו ביקשנו באמת לקבל עובדת ערבייה.

מרי חדייר: יש לנו כאן את עורכת דין הימת יונס, שהיא מצוינת, ואני ממליצה לכל משרדי הממשלה ללכת בעקבותינו.

מרי חדייר: בשנה הבאה, מתוך עשר עובדות של הרשות, אני חושבת שנגיע כמעט ל-50% שאנחנו קולטים במשרות ייעודיות למגזר הערבי ואני חושבת, כדוגמה אישית, ואני באמת ממליצה לכל משרדי הממשלה לנסות ולשלב במקומות העבודה שלהם נשים ערביות ובתפקידים בכירים.

מרי חדייר: כשאנחנו משלבות נשים, אנחנו מבקשות להתחיל בתפקידים בכירים ולא זוטרים.

אחמד טיבי: סיכום ביניים לישיבה הזאת.

אחמד טיבי: כפי שנאמר מספר פעמים, היחס אל האישה, היחס אל הילד, היחס אל הזקן, הוא מדד של כל חברה מתפתחת.

אחמד טיבי: מצבה של האישה הערבייה הוא מדד גם וראי של חברה, גם של החברה, עם כל הביקורת העצמית שיש לנו, אבל בעיקר של הממשלה ושירות המדינה לגבי המיעוט הערבי בכלל ולגבי התת קבוצה המופלית ביותר שהיא הנשים הערביות.

אחמד טיבי: המספרים שנזרקו כאן בחלל החדר, של 19% בלבד נשים בשוק העבודה, הם נתונים מחפירים.

אחמד טיבי: הנתון שרק 3.1% מהנשים העובדות בשירות המדינה הן נשים ערביות, זה נתון מחפיר.

אחמד טיבי: רשמנו לפנינו שרק 5% מהלומדים לתואר ראשון הן נשים ערביות.

אחמד טיבי: זה נתון בטוח?

עולא שתייוי: כן.

עולא שתייוי: 9.8% זה כלל האוכלוסייה הערבית, ו-50% וקצת אחוז הם נשים.

אחמד טיבי: כמובן שהכותרת של מסגרות טיפול בילדים הוא חשוב ביותר.

אחמד טיבי: בכל פעם שאתה שואל אישה, דבר ראשון היא מדברת על היעדר תעסוקה מצד המדינה ובעיות פנים חברתיות, אבל גם קושי לצאת לעבודה בשל היעדר מסגרות טיפול.

אחמד טיבי: אני חוזר על נתונים שנתנה גב' עולא שתייוי, הילדים הערבים מהווים רק 6% מכלל הילדים השוהים במסגרות טיפול בילדים 0 עד 3, כאשר שיעורם הכולל הוא 26%.

אחמד טיבי: דיברנו על הניידות, דיברנו על תחבורה ודיברנו על ההבדל במשכורות, בשכר העבודה, בין ערבים ליהודים באופן כללי בארץ, בין גבר ערבי לבין גבר יהודי, ובין אישה ערבייה לגבר ערבי, ולכן האפליה היא כפולה ומכופלת.

אחמד טיבי: השכר החודשי הממוצע של נשים יהודיות הוא 5,661 ב-2006 וגבוה ב-47% מזה של הנשים הערביות, שעומד על 3,847 שקלים בלבד.

אחמד טיבי: לכן נשאלת השאלה מה הם המנגנונים לצמצם את האפליה הזאת ואת המצוקה של נשים ערביות.

אחמד טיבי: חקיקה זה דבר אחד ויוזמה ממשלתית שתבוא, כדי לצקת תוכן לחוק של ייצוג הולם, גם לגבי מיעוטים וגם לגבי נשים.

אחמד טיבי: עדיין אנחנו לא רואים יוזמה שמספיקה כדי לצמצם את הפער הזה ולענות על הצרכים.

אחמד טיבי: נזרקה למשל השאלה למה אין נשים ערביות שעובדות במרכזי יזמות או עידוד העסקת נשים ערביות.

אחמד טיבי: הממשלה יכולה לעשות את הדבר הזה והכלי הזה נתון בידיה.

אחמד טיבי: על מנת שנתונים שלא נאמרו כאן והתמונה תתבהר בפני הוועדה, בשבועות הקרובים יופיעו בפני הוועדה השר אלי ישי ולאחר מכן השרה יולי תמיר, שהם קשורים קשר ישיר לנתונים ולנושא הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה לכם על שהואלתם לבוא לוועדה.

אחמד טיבי: הישיבה נעולה.