ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 605, 2008-06-24 09:00

רונית תירוש: בוקר טוב, אתחיל את הישיבה עד אשר יושב ראש הוועדה יגיע מוועדת הכנסת.

רונית תירוש: הצעת החוק היא של חבר הכנסת ארדן ושלי.

רונית תירוש: ההצעה נועדה להטיל חובת התקנה של מתקנים, אנחנו קוראים לזה מלווה נהג אלקטרוני, קופסה ירוקה – יש לזה מספר שמות.

רונית תירוש: הכוונה היא לאפשר ניטור של אופן הנהיגה של נהגים בהסעות ילדים.

רונית תירוש: נשמעו גם בקשות להסעות בצבא, נדמה לי שהצבא אפילו התקין בכמה מהרכבים את הקופסה הזאת.

רונית תירוש: יש גם חברות ואנשים פרטיים שהתקינו.

רונית תירוש: ההצעה הוגשה לוועדת שרים בינואר 2007 ונידונה באוגוסט 2007.

רונית תירוש: היא עברה קריאה טרומית ועכשיו אנחנו מכינים אותה לקריאה ראשונה.

רונית תירוש: בתקופה הארוכה הזאת – יותר מדי ארוכה לטעמי - ניתנה אפשרות למשרד התחבורה לעשות את כל מה שהוא צריך על מנת לוודא שיש תקינה לקופסה כזאת.

רונית תירוש: באו בדברים עם מכון התקנים, ולצערי התברר לי שרק לאחרונה מכון התקנים התחיל לשבת על הנושא הזה.

רונית תירוש: נאמר לי שזה ייקח כשנה וחצי.

רונית תירוש: אני כבר מקדימה ואומרת שאבקש לקדם את הצעת החוק, לא רק לנוכח המצב הפוליטי אלא לנוכח דחיפות הנושא, כי אני רואה בזה הצלת חיים.

רונית תירוש: אבקש להתנות את תחולת החוק בכפוף לאישור המתקן על-ידי מכון התקנים.

רונית תירוש: מיד אחרי האישור החוק ייכנס לתוקף – כך אבקש להציע, אבל נשמע גם את היועצים המשפטיים.

רונית תירוש: אני לא חושבת שזו הצעת חוק תקציבית.

רונית תירוש: אני לא מטילה על הממשלה לתקצב את הנושא הזה.

רונית תירוש: אני חושבת שברגע שהיא תחיל את החובה הזו חברות ההסעות יגידו את מה שיש להם לומר.

לאה ורון: היא החלה להגיד משהו שקשור לרשויות המקומיות, שגם הן מתוקצבות בחלקן על-ידי האוצר.

רונית תירוש: בסדר, כל המדינה מתוקצבת בסוף על-ידי משרד האוצר, אז אי-אפשר להטיל את אימתם עלינו בזה שהצעת החוק הופכת להיות תקציבית.

רונית תירוש: אעשה ככל יכולתי לשכנע שזה לא כך, ואני מקווה שנקבל גם ניסוח כזה מהיועצת המשפטית של הוועדה, שזו לא הצעת חוק תקציבית.

רונית תירוש: נציגת אור ירוק מבקשת להציג מצגת.

רונית תירוש: בבקשה.

לינור הדר: אני חוקרת באור ירוק.

לינור הדר: אנחנו רוצים לעשות הצגה קצרה של מה זה מלווה נהג אלקטרוני.

לינור הדר: אור ירוק שותפה במחקרים כדי לבדוק אפקטיביות של הקופסה.

לינור הדר: מלווה נהג אלקטרוני מכונה גם קופסה ירוקה.

לינור הדר: היא מותקנת ברכב ומתחברת למקור מתח בלבד.

לינור הדר: יש חיישני מערכת שעוקבים אחר התנהגות הרכב לאורך כל הנסיעה.

לינור הדר: נהיגה חריגה מזוהה על-ידי המערכת, המידע נשלח ליחידת עיבוד נתונים מרכזית בזמן אמיתי.

לינור הדר: המידע שנאסף משמש לבניית פרופיל נהיגה של הרכב.

לינור הדר: דוחות המערכת נבנים באופן אוטומטי והגישה אליהם מתבצעת דרך האינטרנט או באמצעים אחרים.

לינור הדר: על פי הצורך, המערכת מפיקה התראות בזמן אמת ושולחת דוחות לנהגים ברכב.

לינור הדר: כדי להראות לכם איך זה פועל יש לנו פירוט נסיעות לתקופה מסוימת.

לינור הדר: עמודה אחת היא מספר הנסיעות לאותו יום ובעמודה אחרת התאריכים בחודש, שבהם התבצעו הנסיעות.

לינור הדר: נסיעה שמסומנת בריבוע ירוק היא נסיעה מתונה; נסיעה שמסומנת בצהוב היא נסיעה עם אירועים מסוימים; נסיעה שמסומנת בריבוע אדום היא נסיעה חריגה.

לינור הדר: בתוך חלק מהריבועים יש משולש שחור – זה מצביע על נהיגת לילה.

לינור הדר: למשל, אנחנו רואים שב-6 בחודש היו שלוש נסיעות, שלושתן ירוקות, הנסיעה השלישית הייתה נסיעת לילה.

לינור הדר: אנחנו רואים פירוט נסיעות לתקופה מסוימת, לאורך כל החודש, דפוסי בלימה ותאוצה.

לינור הדר: למשל, נסיעה נבחרת בתאריך 6 בחודש, בשעה 00:39 הייתה בלימה אל תוך סיבוב, ולכן הנסיעה הזו מתוארת כנסיעה חריגה.

לינור הדר: אנחנו גם רואים גם פירוט של משך הנסיעה, הנסיעה הזו ארכה חמש דקות, והיו בה שישה אירועים חריגים, אחד מהם היה בלימה לתוך סיבוב.

23632: בלימה לתוך סיבוב זו נהיגה חריגה?

לינור הדר: השאלה היא באיזו מהירות.

לינור הדר: אם אתה נכנסת לתוך סיבוב במהירות של 36 קמ"ש, אני לא יודעת איפה תגמור אותו.

23632: זה לא יאומן.

שוקי שדה: שטויות.

לינור הדר: זה תלוי מהי זווית הסיבוב, זה לא סיבוב רגיל.

לינור הדר: הכול מתועד ומחושב.

רונית תירוש: בהצעה שלנו מדובר על אוטובוסים, לא על רכבים פרטיים.

שוקי שדה: מהירות של 36 קמ"ש זה אוטובוס כמעט עומד.

רונית תירוש: עשיתי נסיעת מבחן כזאת, וזה בא לידי ביטוי באופן נפלא – הייתי נהג אדום.

לינור הדר: כל הנסיעות ברכב מתועדות וכל הנהגים מזוהים.

לינור הדר: תשימו לב איך אנחנו מזהים פרופילים של נהגים שונים.

לינור הדר: המערכת לא טוענת שאם יש אירועים חריגים בנהיגה מסוימת הנהג ישר מסווג כנהג אדום, אלא יש פרופיל.

לינור הדר: בנסיעות מסוימות יכולים להיות אירועים חריגים, לא תמיד זה תלוי בנהג.

לינור הדר: באופן כללי, אנחנו רואים פרופיל של נהג לאורך זמן.

לינור הדר: נהג ירוק הוא נהג מתון, נהג צהוב הוא נהג לא מתון ונהג אדום הוא נהג חריג.

לינור הדר: חקרנו את המערכת הזו.

לינור הדר: אציג לכם מחקר שנערך עם נהגים צעירים.

לינור הדר: השאלה הראשונה הייתה האם נהגים אדומים מסוכנים יותר, והאם ניתן להפוך נהג אדום לנהג ירוק.

לינור הדר: הגרף שלפניכם מראה את מספר תאונות הדרכים לשנה על-ידי סוג הנהג - הנהגים הירוקים מעורבים הכי פחות בתאונות דרכים לעומת הנהגים האדומים, שנקראים נהגים אגרסיביים.

לינור הדר: שאלה נוספת הייתה האם נהגים אדומים מעורבים יותר בתאונות דרכים – אנחנו רואים את שיעור המעורבות בתאונות דרכים, מדובר על עלות תאונות הדרכים.

רונית תירוש: אנחנו יודעים לקרוא גרפים.

רונית תירוש: אני מציעה שתראי את המצגת ותגידי רק את השורה התחתונה.

לינור הדר: אני רוצה לסיים עם סיפור שקרה במחקר.

לינור הדר: נהג צעיר שהיה בתקופת הליווי, יש לו מספר נסיעות אדומות, מספר נסיעות ירוקות.

לינור הדר: ברגע שהוא יצא לנהיגת הסולו, אמא שלו לא ברכב, אנחנו רואים דפוס מאוד משמעותי, כשהרוב זה נסיעות לילה ונסיעות אדומות.

לינור הדר: היה חשש שאולי יש בעיה של כיול המכשיר.

לינור הדר: בדקנו את האמא של הצעיר והפרופיל שלה ירוק, כך שהמסקנה הייתה שזו לא בעיה של כיול המכשיר.

לינור הדר: החלטנו לתת משוב לאותו בחור צעיר, ולאחר המשוב הנסיעות שלו השתפרו.

לינור הדר: היה גם מעקב מאוד מסיבי על-ידי ההורים ועל-ידי הנהג עצמו, של כניסה למערכת האינטרנט לבדוק את הנסיעות שלו.

לינור הדר: מחקר נוסף, שמפורסם בימים אלה אבל עדיין לא יצא לדפוס, הוא מחקר על צי רכב של חברה מסחרית.

לינור הדר: בצי יש 1,200 רכבים, המחקר נעשה על 191 רכבים.

לינור הדר: במהלך שנה הייתה ירידה של 38% בשיעור תאונות הדרכים הכלליות באותה חברה מהתקנת הקופסה הירוקה עד הבדיקה הבאה; 5% ירידה בשיעור תאונות הדרכים בהן היו נהגי החברה אשמים באופן ברור.

לינור הדר: כל זה לגבי 191 הרכבים שהשתתפו במחקר.

לינור הדר: באופן כללי, בחברה עצמה, הייתה ירידה של 19% בשיעור הכללי של תאונות הדרכים, שזה חיסכון כלכלי מאוד גדול לחברה הזו.

רונית תירוש: אני מודה לך.

רונית תירוש: אינטואיטיבית, ברור לי כשאני יודעת שיש עין שמפקחת על הנהיגה שלי - בין אם זו עין אנושית ובין אם אלקטרונית - אני נוהגת יותר בזהירות.

רונית תירוש: אני חושבת שעל זה לא צריך להיות ויכוח.

רונית תירוש: אני מעריכה שהוויכוח יהיה על יעילות הקופסה.

רונית תירוש: אני פותחת את הדיון.

רונית תירוש: בבקשה, אדוני.

הוד פליישמן: לפני שש שנים הקמתי את החברה שהמחקרים כאן מבוססים על הקופסאות שלה.

הוד פליישמן: במהלך שש השנים האחרונות עשינו מחקרים עם נהגים צעירים וגם עם ציי רכב בארץ ובעולם, וגם בחברות היסעים, גם של ילדים, גם הסעות כבדות – 18 גלגלים.

הוד פליישמן: ראיתם דוגמאות לסוגים של האירועים שזה מודד.

הוד פליישמן: במחקר הוכח שיש קשר הדוק בין הכמות והסוג של האירועים לבין מעורבות הנהגים בתאונות.

הוד פליישמן: הנהגים שצוברים יותר אירועים כאלה אכן מעורבים יותר בתאונות.

הוד פליישמן: בארגונים שבהם היה משוב טוב לנהגים - יש הפחתה משמעותית בתאונות הדרכים.

הוד פליישמן: אני חושבת שיש כאן דוגמה טוב לטכנולוגיה שעובדת, טכנולוגיה לא יקרה.

23632: כמה זה לא יקרה?

הוד פליישמן: 150 עד 200 שקלים בחודש.

הוד פליישמן: אנחנו יכולים להראות מחקרים ועבודות שחברות הצליחו לחסוך בדלק בין 5% ל-11%, כי נהיגה מתונה חוסכת בדלק.

הוד פליישמן: יש גם חיסכון בתאונות הדרכים.

הוד פליישמן: עוד לא הייתה חברה אחת שבמהלך השנה הראשונה לא החזירה את עלות המערכת.

שוקי שדה: כמה תאונות היו עם אוטובוסים עם ילדים?

רונית תירוש: אחת יותר מדי.

רונית תירוש: זו ממש שאלה לא רלוונטית.

רונית תירוש: אני עוד זוכרת את הנסיעה בסוף השנה, ב-20 ביוני, מה שקרה עם האוטובוס.

רונית תירוש: בבקשה, אדוני.

שוקי שדה: היום ארגון חברות ההסעה בישראל כולל אלפי כלי רכב מסוגים שונים, גם של אוטובוסים וגם של אוטובוסים זעירים.

שוקי שדה: בשנה-שנתיים האחרונות הטילו משימות קשות מאוד מבחינה תקציבית על הרכבים האלה: הרכבת חגורות, פנסים, בוסטרים ומי יודע מה עוד.

שוקי שדה: המערכת הזאת נבדקה גם על-ידינו, והיכולת לסייע שאנחנו רואים בה היא קלושה מאוד.

שוקי שדה: אנחנו לא מתעסקים עם נהגים צעירים, אדם שמגיע לקבל רישיון לאוטובוס או לאוטובוס זעיר עובר מבחנים וקורסים שונים.

שוקי שדה: המערך הזה הוא מערך מקצועי מאוד.

שוקי שדה: כל המערכות פה מדברות על נהגים צעירים, שאנחנו בכלל לא מתעסקים אתם.

שוקי שדה: דבר נוסף, איזה פעילות יש לרמת הפענוח של אותם הגורמים, מי מפענח, למי באים בתלונות ומה עושים.

שוקי שדה: חשוב גם לומר שהדבר הזה הוא עלות כספית נוספת, מעבר לעניין הבטיחות.

שוקי שדה: אני רוצה לציין שהארגון והחברות בו מתעסקות בבטיחות ברמה הכי גבוהה שישנה, דבר שמחייב אותנו.

שוקי שדה: חשוב לומר שמעבר לבעיות הכלכליות שיש היום בחברות, רכישת המכשיר הזה לכמות רכבים גדולה זה הרבה מאוד כסף.

שוקי שדה: מאוד היינו רוצים שהדבר הזה לא יתבצע מאחר שאנחנו חושבים שהגורם האנושי יכול לבצע את הדברים גם בלי הקופסה הירוקה.

רונית תירוש: אני מודה לך, מר שדה.

רונית תירוש: אני רוצה לומר לך שהמחקרים שהביאו הם אמנם על נהגים צעירים, ומומלץ להורים לרכוש את הקופסה, לפחות בשנה הראשונה של הנהיגה כי אז הנהג הצעיר מטמיע נורמות של נהיגה, אבל בהצעת החוק שלי אני מכוונת לנהגים מבוגרים יותר.

רונית תירוש: הא ראיה, שבכל פעם שיש תאונה קשה של משאית או של אוטובוס, פתאום מגלים שלנהג יש 70 עבירות, ואנחנו לא רוצים להגיע לזה.

שוקי שדה: את חושבת שזה ימנע ממנו את 70 העבירות?

רונית תירוש: בכל הטיעונים שלך אתה מתייחס בעיקר לעלות.

רונית תירוש: אני יכולה להבין שזו נקודה בעייתית וצריך לבחון אותה, אבל לא הצלחתי להשתכנע שהקופסה לא יעילה.

רונית תירוש: לי נראה, באופן אינטואיטיבי, שאם יש משהו שמנטר את הנהיגה ויש מי שיבדוק – אנחנו לא קובעים בחוק מי יבדוק, השר צריך להתקין תקנות והוא יקבע מי הגורם שיבדוק ולמי מדווחים.

שוקי שדה: השאלה היא האם הקופסה הזאת יכולה למנוע את מה שעושה היום נהג ללא קופסה.

שוקי שדה: הקופסה הזאת לא יכולה למנוע את זה, אין גם מי שיטפל בה.

רונית תירוש: מהטיעונים שלך לא הצלחתי להבין מדוע הקופסה הזאת לא יכולה לנטר.

רונית תירוש: מה, תצמיד לכל נהג אדם - - -?

רונית תירוש: יצאתי לנהיגה, איך אתה יודע איך אני נוהגת?

רונית תירוש: הילדים יספרו לך?

שוקי שדה: אדם שנוהג באוטובוס או בהסעות תלמידים הוא אדם מנוסה.

שוקי שדה: אם אנחנו הולכים לעשות פעילות, זה כדי למנוע משהו.

שוקי שדה: אם עשינו את החגורות, זה כדי שילדים ישבו.

שוקי שדה: הקופסה, מעבר לרמת דיווח, לא עושה שום פעולה.

רונית תירוש: השר יתקין תקנות שלפיהן הדיווח הזה לא יישב על המדפים ויעלה אבק.

רונית תירוש: יהיה מי שיבדוק אותו בכל יום או בכל שבוע.

רונית תירוש: אני לא רוצה להיכנס לעבודתו של השר, אבל זה מה שהוא יצטרך לקבוע.

שוקי שדה: מי יכול לבדוק?

רונית תירוש: יש רישום של צורת הנהיגה ויהיה מי שיבדוק.

רונית תירוש: אם הנהיגה אדומה תהיה חובה, על פי התקנות שיקבע השר, לדווח למישהו, אולי אפילו למשטרת ישראל או לבעל החברה, שיוריד אותו מההגה.

שוקי שדה: להערכתי, הדברים לא יקבלו את האופי שאת מתכוונת אליו בשלב הזה, ברמת התקנה.

רונית תירוש: אני הייתי רוצה שתציע איך הקופסה הזאת תהיה אפקטיבית או לחילופין משהו שלא שמעתי.

רונית תירוש: שמעתי רק מה אתה פוסל.

רונית תירוש: העליתי בעיה, אני רוצה לפקח על צורת הנהיגה של נהג שמסיע עשרות ומאות תלמידים ובני נוער.

רונית תירוש: תציע חלופה אחרת.

שוקי שדה: הפיקוח היחיד שיכול להיות על הכביש הוא להעמיד שוטרים שיבדקו.

שוקי שדה: דבר אלקטרוני לא יכול לעשות שום פעולה.

שוקי שדה: אם הנהג עושה סיבוב מהיר המכשיר הזה לא יכול לעצור את האוטו.

רונית תירוש: תודה, דעתך נשמעה.

רונית תירוש: בבקשה, אדוני.

דן ארצי: העניין של פיקוח הוא מחויב המציאות, וזה בסדר גמור שיש פיקוח.

דן ארצי: קודם דיברת על נהג שמעורב בתאונת דרכים, ופתאום מגלים שהיו לו 70 עבירות קודמות.

דן ארצי: זה דבר שמשאירים לשיקולו של קצין הבטיחות.

דן ארצי: לדוגמה, אם נהג רוצה לעבוד אצלנו בחברה, באגד, אני כקצין בטיחות צריך לבדוק ולקבל את ההחלטה.

דן ארצי: אם לנהג יש 70 עבירות אין שום סיבה שמשרד התחבורה יפסול לו את רישיון האוטובוס ויוריד את האחריות הזאת מקצין הבטיחות.

רונית תירוש: אז איך אתה מסביר שמוצאים נהגים כאלה שמועסקים על ידי חברות?

רונית תירוש: אולי לא באגד, שהיא חברה מאוד אחראית, אולי בחברה פחות אחראית.

רונית תירוש: עובדה שאנחנו מוצאים נהגים כאלה, אני לא ממציאה את הסיפור הזה.

דן ארצי: יכול להיות שאת צודקת.

דן ארצי: אולי צריך שיהיה חוק שאדם שיש לו מספר מסוים של עבירות, שיוחלט שישאירו את השיקול בידי קצין הבטיחות ולא משרד התחבורה או מדינת ישראל יפסלו אותו מלהיות נהג מקצועי.

דן ארצי: זה הדבר הראשון.

דן ארצי: 10:10 – חילופי יושבי ראש.

דן ארצי: היו"ר גלעד ארדן.

חנא סוייד: ברשותך, אדוני היושב ראש, יש לי שאלה.

חנא סוייד: אני לא מבין למה אתה לא מעוניין לקבל פרופיל של נהג, ומהפרופיל הזה תדע שהנהג בעייתי.

חנא סוייד: לא צריך לחכות עד שיגרום לאסון.

חנא סוייד: יהיה לך פרופיל של אותו נהג ואז יש לך כלים לפני שקורה אסון.

חנא סוייד: דן ארצי: אני רוצה לחזק את דבריך.

חנא סוייד: ציינתי קודם שפיקוח הוא דבר חיובי.

חנא סוייד: אני מסכים לפיקוח, ואנחנו גם עושים פיקוח.

חנא סוייד: לחברה גדולה או לחברה מסודרת יש קצין בטיחות בתעבורה, זה פיקוח אחד.

חנא סוייד: פיקוח שני הוא חובת התקנת דיסקת טכוגרף שנותן פיקוח בלתי רגיל על התנהגות הנהג.

חנא סוייד: אבל אתה לא מלווה את הנהג.

דן ארצי: דסקית טכוגרף בהחלט מלווה את הנהג.

רונית תירוש: זה חובה?

דן ארצי: ודאי.

שמואל בן ארי: אבל לא נאכף על-ידי הרשויות.

דן ארצי: דבר נוסף, באגד יש לנו – כתוצאה מרצון פנימי שלנו ולא כתוצאה מתקנה - מערכות בטיחות שנוסעות, מצלמות ומתעדות נהגים, וזה מעקב מצוין.

דן ארצי: יש לנו גם מערכת GPS, שעלתה הון תועפות.

דן ארצי: ב-GPS ניתן לעקוב אחרי מיקום הרכב, פיקוח על תקנה 168, שמדברת על שעות עבודה ונהיגה, על מצב הרכב, על חום מנוע, על מערכות בלמים.

דן ארצי: יוסי כהן, מנהל המחלקה הטכנית יכול להסביר את זה יותר טוב ממני.

דן ארצי: יש לנו גם פיקוח על מהירות.

דן ארצי: כל הדברים האלה נותנים את הפיקוח הבלתי רגיל, והרבה יותר יעיל ממה שמוצע פה.

דן ארצי: אני חוזר ואומר שאני בעד פיקוח, ואנחנו עושים את זה.

דן ארצי: אבל יש לנו מערכות שנותנות פתרונות יותר טובים.

רונית תירוש: יש פיקוח על המהירות.

רונית תירוש: כלומר, להבדיל מהקופסה, אין את נושא הסיבובים, לדוגמה.

שמואל בן ארי: יש גם סיבובים בצורה גרפית.

חנא סוייד: אם מערכת ה-GPS שלך היא כל כך מפותחת, האם אתה יכול להגיד שאם ה-GPS דיווח שנהג מסוים נוהג מהירות מופרזת - - -

דן ארצי: מיד טפלתי בנהג, בזמן אמת.

23632: אתם רוצים ליצור אצלנו מערכת כפולה – זו הבעיה.

דן ארצי: אני יכול לעצור את הנהג הזה בטבריה ולהגיד לו: תשאיר את האוטובוס פה.

רונית תירוש: ה-GPS הוא חובה?

דן ארצי: לא חובה, זה אצלנו.

רונית תירוש: אז אתה יכול להציע פרפראזה, שנבקש מכשיר איזשהו, שעונה על הפונקציות האלה והאלה, יותקן ברכבים שמסיעים ילדים.

דן ארצי: אצלנו זה בכל האוטובוסים.

דן ארצי: אמרתי שאני בעד פיקוח, אנחנו עושים פיקוח ויש לנו הרבה דרכים לעשות אותו.

רונית תירוש: בסדר.

רונית תירוש: אין לי עניין בקופסה הספציפית הזאת.

גלעד ארדן: מר יוסי כהן, בבקשה.

יוסי כהן: לפי הצגת המערכת מדובר על כך שהנהג יקבל בזמן אמת הודעות כתובות, כך אני מבין.

רונית תירוש: לא, אני לא קיבלתי הודעה כתובה.

חנא סוייד: זו אחת הדרכים.

חנא סוייד: זה יכול להיות הבהוב.

יוסי כהן: אני לא מדבר על נהג צעיר שנוסע לבד במכונית פרטית, אני מדבר על נהג ציבורי שמסיע 51 ילדים וצריך לקחת את המכשיר.

יוסי כהן: במקום להתרכז בנהיגה הוא יסתכל ויקבל את ה-SMS.

לינור הדר: ה-SMS הוא לא לנהג עצמו, הוא למפקח עליו.

יוסי כהן: אז כאן צריכה להיות הבהרה.

יוסי כהן: דבר שני, נבדקה מערכת אחת כשבשוק עוד מערכות, לא פחות טובות.

יוסי כהן: ידידי הציג את המערכת לניהול צי רכב, ורוב החברות הגדולות עובדות עם מערכות ניהול צי רכב, שמקבלות פרמטרים שונים, שהם חופפים.

יוסי כהן: הייתי מבקש שלא יחייבו אותנו למערכת כזאת אם יש לנו כבר מערכת אחת.

רונית תירוש: בסדר, אמרתי את זה.

חנא סוייד: מה שאתם אומרים זה שהתפקוד של המערכת הזו הוא טוב, אבל יש מערכות אחרות.

חנא סוייד: אתם אומרים שאפשר להפיק מזה תועלת, זה מגביר את הבטיחות, מגביר את הפיקוח, אבל יש עוד מערכות.

יוסי כהן: יש עוד וצריך לבחון.

יוסי כהן: צריך להשתדל שתקנות שמתקינים ילכו מהיום קדימה ולא אחורה, כי אנחנו עדים בנושא של הסעות תלמידים שהתחלנו בחגורות בטיחות, עברנו לשילוט, מהשילוט עברנו לפנסים והיום יש ועדה שדנה במראות ומצלמות.

יוסי כהן: אני מבקש להשתדל לעשות את זה בפעם אחת, וללכת מהנקודה הזו קדימה ולא אחורה.

יוסי כהן: תודה.

רונית תירוש: זה דורש חשיבה אסטרטגית וזה תפקיד של משרד התחבורה.

רונית תירוש: זה נכון, הרי מה שקורה במדינה הוא שאחרי כל תאונה בודקים מה יכול היה למנוע ואז אומרים: בואו נתקין פנסים, בואו נתקין חגורות.

רונית תירוש: זה לא תחום המומחיות שלי, זה משרד התחבורה.

שמואל בן ארי: אני מהנדס הרכב הראשי של אגד אבל יש לי גם כובע נוסף, אני ראש ענף הרכב בלשכת המהנדסים, כך שאני יכול להתייחס באופן יותר רחב, ולא רק בנושא האוטובוסים של אגד.

שמואל בן ארי: אם המערכת כל כך טובה, אז אולי צריך לחייב בכל כלי הרכב, משום שמספר ההרוגים שיש לנו במדינה, של אנשים צעירים שרק קיבלו רישיון והתחילו לנסוע - - -

רונית תירוש: זה בכנסת הבאה.

שמואל בן ארי: אבל חייבים לחשוב על זה, הרבה יותר יעיל להציל שם חיים מאשר להוסיף עוד קופסה לאוטובוסים.

שמואל בן ארי: במדינת ישראל יש איגוד ITS – intelligent transportation systems.

שמואל בן ארי: המערכת הזאת הוצגה באיגוד הזה.

שמואל בן ארי: באיגוד הזה יש עוד מערכות, אלה סטרט-אפים שונים שמנסים לפתח דברים מבחינה כלכלית, ואולי גם לשפר את הבטיחות.

שמואל בן ארי: יש לי תחושה שפה נבחרה מערכת, אני לא יודע מאילו שיקולים - - -

רונית תירוש: למה, כתוב איזו מערכת?

רונית תירוש: מלווה נהג אלקטרוני יכול להיות גם GPS, בתנאי שהוא יענה על הפונקציות.

רונית תירוש: אמרתי את זה עכשיו.

שמואל בן ארי: טוב שאתם מודעים שיש איגוד ITS בישראל שעובד בכיוונים האלה, ויבורכו האנשים האלה.

שמואל בן ארי: חלקם כבר הגיעו לפירות של הכנסת מערכות לרכב.

שמואל בן ארי: היום באוטובוסים יש גם טכוגרפים אישיים לכל נהג – כלומר, דסקית אישית לכל נהג - וגם מגבילי מהירות.

שמואל בן ארי: למעשה, האוטובוס הוא המערכת הכי מוגנת שישנה היום בהשוואה לרכב פרטי, מסחרי או ג'יפים שנוסע על הכביש.

שמואל בן ארי: בהגדרת הקופסה יש כל מיני פרמטרים שלקחנו כתורה מסיני.

שמואל בן ארי: למשל, אסור לבלום תוך כדי סיבוב.

שמואל בן ארי: בן-אדם טעה ונכנס מהר מדי לתוך סיבוב, הוא חייב לבלום.

שמואל בן ארי: יש לו מערכות ABS, ASR ו-ESP שמייצבות את הרכב.

שמואל בן ארי: בשביל זה יש מערכות אלקטרונית, שבאות לייצב את הרכב.

שמואל בן ארי: פה אני מדבר בגדול על נושא הרכב כרכב.

שמואל בן ארי: אני חושש מעוד אלמנט.

שמואל בן ארי: נהגים עוברים תהליך של למידת המערכות שמותקנות ברכב, וילמדו שבסיבוב אסור יבלום, ואז הוא יסתכנו הרבה יותר מאשר אם בלמו, כי הם חוששים שהנסיעה תהיה אדומה.

שמואל בן ארי: כדי למנוע את הופעת המשבצות האדומות הנהגים ינהגו אחרת, לא בהכרח לחיוב.

שמואל בן ארי: צריך לקחת את כל החבילה הזאת - התקינה צריכה להיות מאוד זהירה - ולשקול להכניס את זה לכל כלי הרכב במדינת ישראל.

רונית תירוש: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע משהו, כדי להימנע מטיעונים חוזרים ונשנים בעניין הזה.

רונית תירוש: המטרה של החוק, כפי שאני רואה אותה, זה לחייב בהסעת המונים התקנה של מכשיר ניטור שיש בו פונקציות מסוימות.

רונית תירוש: אני לא נוקבת בשם כזה או אחר של מכשיר.

רונית תירוש: ברגע שהחוק ייכנס לתוקף כל חברה תהיה מחויבת לרכוש על-פי החלטתה.

רונית תירוש: אתה חושב שזה לא מתאים כי זה מנטר סיבובים וזה לא ריאלי?

רונית תירוש: אל תרכוש את זה, תרכוש את ה-GPS של אגד.

רונית תירוש: זה הכיוון, אז אני כבר מייתרת טיעונים על הקופסה הספציפית הזאת.

רונית תירוש: אסור שזה יהיה על הקופסה הספציפית הזאת, אני לא יודעת אפילו של מי היא ומה היא.

לינור הדר: אני רוצה להבהיר משהו בעניין הזה.

לינור הדר: המחקר של אור ירוק נעשה על מכשיר ספציפי, אבל לאור ירוק אין קשר עם שום חברה.

לינור הדר: פשוט החברה הספציפית הזו היא החברה שהתנדבה לעשות את המחקר אתנו.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: חיים אמיגה היה אמור להיות ברשות דיבור עכשיו, אבל כיוון שנציגת משרד האוצר צריכה לייצג את המשרד גם בוועדת החינוך, אני מאפשר לה לומר את מה שהיא מבקשת עכשיו.

ריקי הרמן: תודה רבה.

ריקי הרמן: כרגע הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

ריקי הרמן: רציתי להתייחס להיבטים התקציביים שלה.

ריקי הרמן: עדיין לא ברור מהצעת החוק באיזה מכשיר מדובר, מה העלות שלו, האם אפשר להתקין אותו על כל רכב.

ריקי הרמן: להצעת החוק הזאת יכולה להיות עלות תקציבית, יש עלות ישירה על תקציב המדינה שנובעת מהתקנת המכשיר באוטובוסים שבבעלות המועצות האזוריות, שנרכשים בתקציב משרד החינוך.

ריקי הרמן: יכולה להיות גם עלות עקיפה, של ייקור תעריפי הסעות תלמידים, שיכולה להיות מושתת גם על השלטון המקומי, אבל להבנתי גם עלות לשלטון מקומי עדיין מוגדרת כתקציבית.

רונית תירוש: כשחלה חובת התקנת חגורות בטיחות בהסעת המונים, ייתרנו את החובה של אוטובוסים צהובים של המועצות לעשות זאת?

ישראל נדיבי: זה כלל אותם.

רונית תירוש: אז למה לא עלה שם הטיעון הזה של האוצר?

רונית תירוש: למה שם הממשלה לא הזדעקה ואמרה שזו עלות?

רונית תירוש: כי ראיתם בזה הצלת חיים.

חווה ראובני: אלו היו תקנות שהממשלה יזמה אחרי שהיא בדקה את העלויות התקציביות והחליטה שהיא בעד.

רונית תירוש: יפה, אז לא בגלל שזה עולה כסף מבטלים את זה.

רונית תירוש: הטיעון שלי הוא בכלל טיעון של הצלת חיים, ולא יתכן שהמדינה תתנער מזה כי זה עולה לה כסף באופן עקיף, כי היא ממנת את המועצות האזוריות.

רונית תירוש: ברור שזה עולה, זה גם עולה לחברותה הפרטיות, אבל כנגד זה עומד הערך של הצלת חיים - אלא אם כן השתכנענו שזה לא מציל, שזה מיותר.

רונית תירוש: אם זה סתם, אז באמת אולי החוק מיותר.

רונית תירוש: אני לא חושבת כך.

רונית תירוש: איזה מין טיעון זה שזה עולה כסף?

רונית תירוש: בוודאי שזה עולה כסף.

גלעד ארדן: היא לא אמרה שהטיעון הוא שבגלל שזה עלה כסף צריך להתנגד.

גלעד ארדן: היא אמרה שוועדת השרים התנגדה, ובנוסף יכול להיות שהחוק יהיה תקציבי.

ריקי הרמן: לזה התכוונתי.

גלעד ארדן: אין לה ידע מקצועי אם זה מציל חיים או לא.

רונית תירוש: אז למה היא התנגדה?

רונית תירוש: הסיפא היא שזה עולה כסף.

חווה ראובני: ועדת השרים לא החליטה לתמוך.

חווה ראובני: היה דיון והייתה שאלה במה מדובר.

חווה ראובני: ועדת השרים לא יכלה לגבש עמדה כי ההגדרה המאוד מעורפלת של מלווה נהג אלקטרוני לא אישרה לגבש הערכה למה זה מועיל, מה זה נותן וגם כמה זה עולה.

חווה ראובני: לכן הממשלה דחתה את הדיון לקבלת ההחלטה עד שיהיה ברור.

רונית תירוש: מי אמור להסביר לוועדת השרים?

רונית תירוש: אני לא קיבלתי שאלה.

חווה ראובני: היוזם, אני מניחה.

רונית תירוש: אני היוזמת ולא קיבלתי אף פניה להבהרות.

רונית תירוש: באה עכשיו נציגת האוצר ומציגה את עמדת הממשלה, ובעיניי היא עמדה לא לגיטימית כי היא מתבססת על עניין העלויות.

רונית תירוש: הממשלה טוענת: אני מממנת את זה.

גלעד ארדן: היא לא מתבססת על העלויות.

רונית תירוש: אף אחד לא הפנה אלי שום שאלה מהותית, אז אני מבקשת הבהרות מהממשלה.

גלעד ארדן: לכל משרד יש את התפקיד שלו.

גלעד ארדן: כיוון שלא הייתה הכרעה בוועדת השרים, אני יכול לאפשר לכל משרד להסביר למה הוא תומך או מתנגד, כי ממילא זה יעבור בלי תמיכת הממשלה.

גלעד ארדן: אם ייקבע שזו הצעת חוק תקציבית, נצטרך לגייס 50 חברי כנסת בקריאות הבאות.

גלעד ארדן: כרגע האוצר אומר שהוועדה לא הכריעה, שהוא לא מכיר את הנתונים עד כמה זה מציל חיים וכמה זה שווה.

גלעד ארדן: הוא מתנגד על בסיס העלות התקציבית.

גלעד ארדן: הוא אומר את זה, שניקח את זה בחשבון.

גלעד ארדן: עוד מעט ידברו נציגי משרד התחבורה ומשרד המשפטים, יגידו את העמדות שלהם לגבי הצעת החוק.

גלעד ארדן: אם זה עלה בוועדת השרים, לכל אחד מהם הייתה בוודאי עמדה, לפחות לדרג המקצועי.

חיים אמיגה: מהמצגת ומדברי נציג החברה עלה שמדובר במכשיר שאמור לאתר אירועים חריגים או פוטנציאל מסוכנות.

חיים אמיגה: המונחים האלה לא מגיעים לכדי עבירה, כפי שמוגדר בהצעת החוק.

חיים אמיגה: לקבוע שזו עבירת תעבורה, שזה ישר משליך לדין הפלילי, זה לא נכון.

חיים אמיגה: לכן גם המשטרה לא אמורה להיות קשורה לקבלת דיווחים על-פי החוק הזה.

חיים אמיגה: זה מכשיר שאמור לקבל נתונים על אירועים חריגים, על פוטנציאל מסוכנות של נהיגה, שלא מגיעים לכדי הדין הפלילי ולכן המשטרה היא לא הגורם הרלוונטי לחוק הזה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: מר זיו רוקח, בבקשה.

גלעד ארדן: מה זה גרין רוד?

זיו רוקח: זה יצרן של מערכת קופסה ירוקה, שהיא במקרה גם החברה שהייתה מעורבת בניסוי של אור ירוק.

זיו רוקח: זה נכון שיש כמה חברות, אשמח מאוד אם החברות הנוספות יצטרפו לפיילוטים שאנחנו עושים.

זיו רוקח: אם חברה אחרת תיכנס או תצליח בפיילוט – ההצלחה היא גם שלי.

זיו רוקח: אין שום ניגוד אינטרסים בין החברות.

זיו רוקח: אני רוצה לתת רקע טכני קצרצר על המערכת הזאת, כי אני לא בטוח שהבינו את הניואנסים הטכניים של מה היא עושה ומה היא מודדת.

זיו רוקח: במערכת יש גם אקסלרומטר, שמודד ומנטר כל תנועה שהרכב עושה בזמן נסיעה, אם זה האצות, בלימות, מעברי נתיבים, אקסלרציות.

זיו רוקח: אנחנו יודעים ממחקרים רבים שמהירות היא לא טריגר לנהג שעושה הרבה תאונות, היא אולי טריגר לנהג שמעורב בתאונה קשה יותר, אבל נהג שנוסע מהר הוא לא נהג שמעורב ביותר תאונות דרכים.

זיו רוקח: ההיפך, נהג שנוסע לאט – וכן, 36 קמ"ש עם אקסלרציה חזקה בסיבוב ובלימה באמצע סיבוב – זה מהר.

זיו רוקח: דרך אגב, בישראל יש מספר נהגי מרוצים שעושים הדרכות בטיחות לציי רכב.

זיו רוקח: מי כמוהם יודע מה זו בלימה בתוך סיבוב.

זיו רוקח: תשאל נהג מרוץ אם הוא עושה בלימה בתוך סיבוב במהירות של 36 קילומטר לשעה, הוא יגיד לך: אוי ואבוי, זה מאוד מסוכן.

זיו רוקח: עדיף לקחת את הסיבוב ב-120 קמ"ש בלי בלימה באמצע.

גלעד ארדן: ולדרוס את הזקנה שנמצאת מאחורי הסיבוב.

זיו רוקח: אני מדבר על מסלול מרוץ, לא על הכביש.

גלעד ארדן: תתרכז בקופסה ולא בהדרכות לנהיגה.

זיו רוקח: זו דוגמה שעלתה בתחילת הדיון.

זיו רוקח: יפה שלאגד יש מערכת GPS, אבל מה עם שאר החברות?

רונית תירוש: לכן הדגשתי שהחוק הוא של חובת התקנת מכשיר.

גלעד ארדן: יש חוקים שבהם הקביעה מהם הנתונים של המערכת זה פחות מהותי.

גלעד ארדן: קסדה - כולם יודעים מה זאת קסדה, השר יקבע את התקן.

גלעד ארדן: אי שם ב-2070 השר יקבע בטח גם תקן לקסדה, הוא גם ישלח את האנשים הנכונים לדיון על הקסדה ואז נוכל לאשר.

גלעד ארדן: אבל במערכת הזאת, התכונות שלה הופכות להיות מהותיות לגבי החובה.

גלעד ארדן: זאת בכל זאת חובה שעולה כסף.

רונית תירוש: למה שאדבר על זה בחקיקה?

רונית תירוש: למה שלא אנשי מקצוע, במסגרת התקנות, יאמרו שאותה קופסה צריכה להכיל X, Y, Z?

רונית תירוש: אני לא נכנסת לזה בחוק.

גלעד ארדן: אבל לא ברור עדיין אילו נתונים היא צריכה לספק.

רונית תירוש: אתן לך אקוויוולנטים.

רונית תירוש: למשל, יש חובה בחינוך מיוחד שבכל הסעה יהיה מלווה.

גלעד ארדן: זה אפילו עוד לא חזון שיהיה מלווה בכל הסעה של תלמידים.

שוש ימין: לגבי החינוך המיוחד זה כבר בחקיקה.

גלעד ארדן: רק בחינוך המיוחד.

רונית תירוש: החזון הוא על הכלל.

רונית תירוש: אף אחד לא אמר שהמלווה צריך להיות בגיל כזה וכזה, עם יכולת ראיה או עם משקפיים.

רונית תירוש: אני לא נכנסת לזה.

רונית תירוש: אני אומרת שצריך להיות מישהו שיפקח וינטר את אופן הנהיגה.

רונית תירוש: לא הגעתי לעניין התכונות, אני לא חושבת שזה מתפקידי.

רונית תירוש: כשם שלא קבענו את זה לגבי אופי המלווה האנושי באוטובוס – מי הוא צריך להיות, ואילו תכונות צריכות להיות לו – כך גם פה.

רונית תירוש: אני לא רואה בזה פסול, וזה לא מייתר את החוק.

זיו רוקח: דיברו לגבי האכיפה, של מה נעשה עם התוצאות שמתקבלות מאותה מערכת.

זיו רוקח: מהניסיון שלנו עם ציים, האכיפה נעשית מתוך הצי, על-ידי מנהל הצי.

זיו רוקח: אנחנו נותנים למנהלי הצי כלי לניהול המידע הזה.

זיו רוקח: מה שהוא עושה היום בצורה ידנית הוא מקבל בצורה אוטומטית.

זיו רוקח: זה משהו שחוסך למנהלי הציים עבודה.

זיו רוקח: לגבי משטרת ישראל – אנחנו עושים היום פיילוט מאוד גדול עם משטרת ישראל, שהתקינה את זה בניידות הסיור.

זיו רוקח: זו הוכחה לכך שגם משטרת ישראל מבינה את משמעות הדבר הזה.

רונית תירוש: אני רואה את ההנהונים של האנשים סביב השולחן.

רונית תירוש: באגד התקינו מכשיר כזה, כי הם רואים בו חשיבות, אז למה לנענע כל הזמן בראש, כאילו לומר: בשביל מה?

רונית תירוש: אני רוצה, שכמו אגד, כל חברת הסעות, גם במגזר החרדי וגם במגזר הלא-יהודי, שם ההקפדה היא לא אותה הקפדה, זה יותקן.

רונית תירוש: חיי ילד הם אותם חיי ילד, לא מעניין אותי מאיזה מגזר הוא.

רונית תירוש: לכן, כשם שאגד התקין, אני רוצה שבכל חברה שמסיעה המונים יתקינו.

רונית תירוש: אני לא מתווכחת אתכם גם על אופי המכשיר.

גלעד ארדן: עורכת הדין נויפלד, בבקשה.

דנה נויפלד: לגבי ועדת השרים לחקיקה, ההתנגדויות שם יכולות להיות גם על בסיס הנוסח ולא בגלל חשיבות הנושא.

דנה נויפלד: אני לא חושבת שיש מחלוקת על חשיבות הנושא והכוונה של חברת הכנסת.

דנה נויפלד: לא לגבי זה הייתה התנגדות, וגם לא בגלל העניין של הכסף.

דנה נויפלד: כשאנחנו רואים הצעה כזאת אנחנו בודקים מה קורה אם נוסח ההצעה מתקבל מחר, ולגבי זה אנחנו מביעים את עמדתנו.

דנה נויפלד: הנוסח, כפי שהובא לוועדת השרים לחקיקה ולגביו הבענו את העמדה, הוא שכרגע ההצעה מסמיכה באופן מאוד רחב.

דנה נויפלד: לא הצלחנו להבין ממנה מה חברת הכנסת רוצה ולמה היא מתכוונת.

דנה נויפלד: אני מוכנה להרחיב ולהדגים.

דנה נויפלד: אפשר להעביר את הסמכות לשר התחבורה, אבל ההוראה צריכה להיות יותר מצומצמת לגבי מה חברת הכנסת מתכוונת – למרות שאני מתחילה להבין את זה מהדיון פה - והאם התקנה של מכשיר טכני, מאיזשהו סוג, תפתור את הבעיה.

דנה נויפלד: אני זוכרת שההצעה עלתה אחרי אירוע ספציפי וקרה, והייתה דאגה לגבי תאונות דרכים שמעורבים בהן נהגים שמסיעים תלמידים.

דנה נויפלד: השאלה היא האם הדבר הזה הוא שיפתור את הבעיה.

דנה נויפלד: אם נקרא את ההצעה נראה שהיא מדברת על גורם שחייב בדיווח על עבירות תנועה.

דנה נויפלד: כמו שאמר חיים, הקופסה הזאת כנראה לא מדווחת על עבירת תנועה.

דנה נויפלד: היא מדווחת על אירועים פוטנציאליים חריגים, על התנהגות מסוימת שהיא בעייתית.

דנה נויפלד: היא בטח לא מדווחת על עבירת תנועה, ואז המשמעות היא שיש קופסה שמנטרת, אבל מההצעה הזאת אני לא מבינה מי אוגר את המידע, מה הוא עושה אתו, למי הוא מדווח ומה משמעות הדיווח ברגע שהוא הועבר למישהו.

דנה נויפלד: אלה דברים מאוד משמעותיים, שלגביהם השר הוא לא רק הגורם הביצועי שמחליט ומפרט – כמו שאמרת לעניין הליווי - אלה הכרעות עקרוניות, שהכנסת צריכה לקבל החלטות לגביהן.

דנה נויפלד: כשאנחנו רואים הצעה כזאת אנחנו לא יכולים להבין אם זה לא מפורט, כי הקופסה הזאת לא מדווחת על עבירות תנועה.

אבי גור: הא כן מדווחת, ואפשר אפילו ללמד אותה את המסלול.

דנה נויפלד: אני מדברת מבחינה משפטית.

דנה נויפלד: אני לא אומרת שהיא לא מדווחת על אירועים שפוטנציאלית יכולים להיות עבירת תנועה.

דנה נויפלד: אני אומרת שהיא לא יכולה בתור פוטנציאל ראייתי, בתור הגדרה משפטית, להבהב שיש עבירת תנועה.

דנה נויפלד: עצירה פתאומית יכולה להיות עבירת תנועה, והיא יכולה גם לא להיות עבירת תנועה.

דנה נויפלד: הקופסה לא יכולה להעביר, למיטב הבנתי הטכנולוגית - - -

הוד פליישמן: ודאי שיכולה.

חווה ראובני: כשהנהג הגיע היה רמזור צהוב והנהג החליט לעצור בבת אחת באדום.

רונית תירוש: תקראי בסעיף 3, שם כתוב עבירת תנועה העלולה לסכן את משתמש הדרך.

חווה ראובני: לעצור פתאום זו לא עבירה, לפעמים זו אפילו חובה.

גלעד ארדן: אני מנסה להבין איך העובדה שמישהו בלם בפתאומיות או עשה דבר אחר, תוביל לכך שמי שקורא או מפענח את נתוני הקופסה ידע שזאת עבירת תנועה שעלולה לסכן את משתמשי הדרך.

דנה נויפלד: ההצעה לא מסתפקת בזה שזה ידווח, צריך משהו לקרות עקב הדיווח.

דנה נויפלד: זאת אומרת, מישהו צריך לנתח, להחליט מה הייתה עבירת התנועה, לנתח ספציפית כל נהג ונהג, את התנהגות הנהיגה שלו, ויש לזה משמעויות.

דנה נויפלד: עצם הדיווח לא מספיק, גברתי מצפה שגם יקרה משהו בעקבות זה, שמישהו יעשה משהו.

דנה נויפלד: אני לא אומרת שזה לא מוצדק או שזה לא חשוב, אבל אלה שאלות שנשארו פתוחות ולכן ועדת השרים לא יכולה הייתה להכריע.

רונית תירוש: למה אי-אפשר להעביר את זה למשרד התחבורה שיחשוב על כל השאלות שאת שואלת?

גלעד ארדן: כי הוא לא רוצה לשתף פעולה עם ההצעה, כך נראה לי.

חווה ראובני: משרד התחבורה יזם – למרבה הצער, באיחור – פניה למכון התקנים כדי לתקנן מכשיר כזה.

חווה ראובני: למשל, עוד שאלה שלא נזכרה פה: אם נשתמש במינוח של נהיגה אדומה, מפתח התוכנית הגדיר מול גורם מקצועי שאתו הוא נדבר מה זו נהיגה אדומה.

חווה ראובני: יכול להיות שבכל קופסה משהו אחר מוגדר כנהיגה אדומה, וזה יכול להיות שזה לא בדיוק מה שאני חושבת שהיא נהיגה אדומה.

חווה ראובני: זה בלי קשר לשאלה אם עצירת הפתאום הייתה מסוכנת או להיפך, חיונית להצלת חיים כי לפניו עצרו פתאום ואחרת הוא היה נכנס מאחור במישהו.

חווה ראובני: אם נשאיר את זה כך, בכל רכב משהו אחר משהו אחר יוגדר כנהיגה אדומה, משהו אחר יטופל, משהו אחר ידווח.

חווה ראובני: יכול להיות שיש לזה פוטנציאל, אנחנו לא מתנגדים לרעיון.

חווה ראובני: אנחנו חושבים שהאופטימלי זה מלווה אנושי, אבל זה כנראה חלום בעתיד הנראה לעין.

חווה ראובני: צריך לתקנן משהו, שיהיה סטנדרט אחיד וידוע של מה זה מודד, מה זה בודק, מה התפוקות שלו.

חווה ראובני: אנחנו לא מוכנים עם התשובות לשאלות האלה, זה דבר שנמצא בבדיקה.

חווה ראובני: לכן אנחנו לא בשלים להתקין תקנות ולקבוע הוראות.

רונית תירוש: מינואר 2007 לא עשיתם את המעשה שהתחלתם היום.

גלעד ארדן: מתי תהיו בשלים?

חווה ראובני: אני לא יודעת, אני לא מלווה את התהליך הזה.

חווה ראובני: אני לא מעורבת בקטע הזה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: מר לוי, בבקשה.

23632: כל מה שהוצג פה, מלבד המהירות, לא מוגדר כעבירת תנועה.

23632: יושב לידי שוקי שדה, שהיה מנהל אגף הרישוי.

23632: הדברים שהוצגו כאן לא מוגדרים כעבירות תנועה, כדי לאכוף אותם צריך לשנות את החוק או את התקנות.

23632: מעבר למהירות – שום דבר לא ניתן להפיק מהמכשיר הזה.

23632: אני בעד להעלות רמת הפיקוח בכל מה שאפשר.

23632: אתמול חתמתי על חוזה לחברה שאני יושב ראש מועצת המנהלים שלה בשווי של עשרה מיליון שקלים, על כרטוס חכם וניהול צי רכב.

23632: במסגרת הזו הוא יבדוק את המהירות, הטכוגרף, הצמיגים וכל מה שאפשר.

23632: אני בעד.

23632: משרד התחבורה חייב אותי רק לחתום על כרטיס חכם, ואני הוספתי אלמנטים נוספים כדי להגביר את הבטיחות.

23632: אפשר להגיד שרוצים X דברים בהתאם לתקנות התעבורה, שניתן יהיה לאכוף אותם.

23632: מה שכאן הוצג – בלימה, סיבוב חד - אף אחד לא יכול לתרגם את זה לשאלה אם בוצעה עבירת תעבורה או לא.

23632: פיקוח על הנהגים יש לנו בדרכנו שלנו: יש לנו טכוגרף, יש לנו ניהול צי רכב, יש לנו מפקחים, יש קציני בטיחות בתעבורה.

23632: יש מסגרת שלמה.

23632: המכשיר הזה, מההתרשמות הראשונית שלי, נותן רק אלמנט אחד שאני יכול לאכוף במסגרת החוק – מהירות.

23632: מעבר לכך – כלום.

23632: אם מחר הם ימציאו כל מיני דברים אחרים, למשל, אם האוטובוס עבר את קו העצירה – שזו עבירת תנועה – אין לי בעיה.

23632: אם מחר הם יתקינו לי מצלמה שתראה שהרכב שלי עבר מחסום רכבת שהתחיל לרדת - מצוין, אבל מעבר למהירות, הוא נותן לי אלמנטים שיכולים לעזור לי, כמנהל צי רכב, אלמנטים שכבר יש לי.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: מר ישראל נדיבי, סמנכ"ל המועצות האזוריות, בבקשה.

ישראל נדיבי: קודם כול, אני מסכים למה שאמרו הדוברים שלפניי – כל תוספת בטיחות היא תוספת טובה.

ישראל נדיבי: יש לי בעיה עם הדרך ועם השיטה.

ישראל נדיבי: לפני שנתיים עלה נושא חגורות הבטיחות, נושא חשוב וטוב, ועשו אותו; לפני שנה היה נושא פנסי הבהוב, נושא חשוב, התקדמו אתו; עלה הנושא של ליווי התלמידים, בעקבות נושא חגורות הבטיחות.

ישראל נדיבי: כשהתקינו את התקנה לא פתרו את הבעיה והיום הנהג, על פי חוק, צריך להסתכל אחורה אם הילד לא פתח את החגורה, כנראה שהוא צריך גם להסתכל קדימה לצורך הנסיעה.

ישראל נדיבי: כולם יודעים שזה לא בסדר, כולל נציגי המשטרה שהיו בדיון - לא שינו את זה עד היום.

גלעד ארדן: אבל לפחות המשטרה הודיעה כאן שהיא לא מתכוונת לאכוף.

ישראל נדיבי: היא לא תעשה, וכל הנהגים פוחדים מכך שהשוטר שניצב בכביש לא שמע מה שאמרו בוועדת הכלכלה והוא יחליט להתלבש עליהם.

גלעד ארדן: נפיץ את הפרוטוקול לכל עורכי הדין לתחבורה.

ישראל נדיבי: בסדר, זה ייפתר, אבל לא נפתרה השאלה איך כן מפקחים על החגורה, היו הצעות של ליווי התלמידים, ואני לא רוצה להעלות את זה כאן באריכות.

ישראל נדיבי: ביקשנו שתעשו פיילוט על ליווי אנושי וליווי אלקטרוני- זה קשור.

ישראל נדיבי: הייתה הסכמה של שר התחבורה להקצות תקציבים, עד היום לא נעשה עם זה כלום.

ישראל נדיבי: לצערי הרב, ביקשנו גם להיפגש אתך בנושא הזה ולזרז את זה.

ישראל נדיבי: לא קיבלנו תשובות טובות.

ישראל נדיבי: זו הערת ביניים, אבל אני מעיר אותה.

גלעד ארדן: אין ספק שאם הייתם נפגשים אתי כבר היה מזמן מלווה בכל אוטובוס.

ישראל נדיבי: יכול להיות.

גלעד ארדן: בטוח.

גלעד ארדן: רק עניין הפגישה מפרידה בין המצב היום לבין מלווה בכל אוטובוס בישראל.

ישראל נדיבי: יכול להיות שההצעה של ליווי אלקטרוני פותרת את הבעיה, יכול להיות שלא – ביקשתי לבדוק.

ישראל נדיבי: במועצות האזוריות יש היום טכוגרפים.

ישראל נדיבי: כל אוטובוס חדש מגיע עם מצלמות היום.

ישראל נדיבי: אני מסכים עם מה שאמרה חברת הכנסת תירוש, שמפקח של משרד התחבורה יבדוק - שייתנו אישור לקציני הבטיחות - האם מה שיש עונה על מה שהצעת החוק הזאת אומרת.

ישראל נדיבי: אם זה עונה – טוב, אם זה לא עונה – צריך לשנות.

ישראל נדיבי: אבל לעשות את הכול במידתיות.

ישראל נדיבי: הנושא הכספי – למרות שלנו זה כן עולה כסף, כי המדינה לא משתתפת בכל ההוצאות ואת יודעת את זה, אבל אם זה נכון המחיר שנאמר פה של 150-200 שקלים בחודש – אני לא יודע אם זה באמת נכון - הוא שולי, ואני מציע לכל אזרח לעשות את זה לאוטו שלו.

ישראל נדיבי: אבל אם לא עושה את זה כל אזרח זה סימן שיש עוד כמה בעיות.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: מר אבי גור, ארגון ההורים הארצי, בבקשה.

אבי גור: ראשית אני רוצה לקרוא שתי שורות מדברי ההסבר לחוק, ולהדגיש אותם.

אבי גור: "הורים שולים את ילדיהם מדי יום בהסעות למוסדות החינוך השונים עם חשש שמא לא יגיעו בשלום למחוז חפצם".

אבי גור: אני חושב שהנתונים בשנים האחרונות צריכים להדאיג אותנו.

אבי גור: "לדאבוננו, הוכח בעבר כי לעתים נהגים המסיעים תלמידים ברכבי הסעה אינם זהירים ואף מבצעים עבירות תנועה".

אבי גור: אני מדבר כאן בשם למעלה משני מיליון תלמידים, שרובם מגיעים בהסעות לבית הספר.

אבי גור: אני יודע שגם התלמידים מציינים שיש הרבה עבירות תנועה בדרך, שהן לא מטופלו.

ישראל נדיבי: 300,000 אלף מתוך שני מיליון זה לא רוב.

אבי גור: גם ההורים מודאגים.

אבי גור: לקראת הישיבה הזאת למדתי את הנושא

ישראל נדיבי: רק 300,000 תלמידים נוסעים בהסעה לבתי הספר.

אבי גור: אסביר לאדוני איך התחבורה הציבורית מתנהלת על-ידי אגד.

אבי גור: הוא מקצה הסעות לתלמידים באוטובוס, המספר של האוטובוס הוא 82 אבל כל הנוסעים הם תלמידים, והאוטובוס הזה נוסע רק מ-7:30 עד 9:30, ואנחנו מדברים על המספרים האלה.

אבי גור: זה היה רק כדי להבהיר, אני מתמצא בנושא הזה, אני מלווה אותו מספר שנים, אבל לקראת הישיבה הזאת למדתי גם את הנושא של המלווה האלקטרוני.

אבי גור: לפי הנתונים שיש בידי כרגע, המלווה האלקטרוני, בקצב ההתפתחות שלו וגם הם הדברים שיש כבר היום, יכול לתת פתרון גם לניהול ציי רכב וגם לנושא של עבירות תנועה.

אבי גור: ישבתי עם נציגים של חברות.

אבי גור: הוא יכול ללמוד את מסלול הנסיעה, שהוא מסלול קבוע, הוא יכול לתת התראה על כל עבירות התנועה בדרך.

גלעד ארדן: אילו עבירות?

אבי גור: אם הוא לומד את המסלול וכתוב שבצומת מסוימת יש שלט "עצור" והנהג לא עצר, אפשר לקבל התראה במוקד החברה ובאותו רגע להגיד לנהג: לא עצרת.

אבי גור: יותר מזה, נהגים של חברות הסעה הסבירו לי שנושא מנוחת הנהגים הוא נושא שמה שפתר אותו בכל העולם זה רק המלווה האלקטרוני.

לאה ורון: לא הטכוגרף?

אבי גור: הטכוגרף עוזר, היתרון של המלווה האלקטרוני הוא לא רק ביקורת בדיעבד אלא גם בקרה.

אבי גור: היום מלווה אלקטרוני יכול לתת התראה מיידית, שנהג נכנס לרכב והוא לאחר 12 שעות נהיגה.

23632: גם ה-GPS עושה את זה.

23632: זו אותה טכניקה.

23632: אתה פשוט לא מבין בזה.

אבי גור: אני יכול לדאוג לזה שבישיבה הבאה יבואו לכאן כל נציגי החברות שעוסקות בתחום הזה במדינת ישראל, והם יענו לגברת ממשרד המשפטים לגבי עבירות תנועה.

אבי גור: במסלולים של הסעת תלמידים אפשר לדווח על עבירות תנועה כמו אי-ציות לשלט "עצור"; אפשר לדווח על זה שהנהג סטה ממסלולו - זה טוב גם לחברות ההסעה – וזה טוב גם לדעת לגבי נוכחות בתוך כלי הרכב.

אבי גור: אפשר לצרף לכלי הרכב הזה כל חיישן שירצו.

אבי גור: לסיכום, אנחנו, בתור הורים, מנסים להביא לכנסת את הביטוי של הצרכנים, התלמידים, ושלנו.

אבי גור: דבר שני, צריכים להיות כמה קווי הגנה.

אבי גור: אי-אפשר לסמוך רק על דבר אחד.

אבי גור: המלווה האלקטרוני הוא העידן החדש וחייבים לעשות את זה.

אבי גור: תודה.

גלעד ארדן: אם יוחלט לחייב בחקיקה כל הסעת תלמידים להחזיק מכשיר כזה, יכול מאוד להיות שהמכשיר שיש היום ממילא לאגד עם תוספת הנתונים – הייתי אצלכם בסיור, ראיתי את מרכז השליטה – יכול להיות שייקבע שזה עונה על הדרישה.

גלעד ארדן: אבל אנחנו עוד לא נמצאים בשלב הזה.

גלעד ארדן: אז תפסיקו כל הזמן להסתכל על זה מהזווית של אגד, האם זה יטיל עליה מעמסה תקציבית או לא.

גלעד ארדן: בואו קודם נדבר האם זה יכול להועיל, איך זה יכול להועיל, מה זה יכול להועיל, איפה הפיתוח הטכנולוגי נמצא, האם המדינה מסוגלת לגמור את המחקר שלה בנושא הזה.

גלעד ארדן: אלה השאלות המקדמיות לפני שמחליטים מהן בדיוק התכונות והאם מה שיש לאגד עונה או לא עונה על הדרישות.

שמואל בן ארי: לא דיברתי על אגד, דיברתי על כך שיש מכשירים נוספים שמספקים את הפיקוח.

גלעד ארדן: אבל כל פעם שמישהו נותן דוגמה, אומרים שיש את זה לאגד.

גלעד ארדן: אמציה גזית, בבקשה.

אמציה גזית: אני רוצה להסביר כמה דברים.

אמציה גזית: הנחת העבודה שלנו הייתה שאנחנו מייצרים נתונים לטובת מנהל הצי, בעל החברה, על מנת שיפיק את הלקחים, מכיוון שאנחנו יודעים שהקופסה לא יכולה למנוע תאונה.

אמציה גזית: אם במסלול שקופסה למדה היא זיהתה שהנהג לא עצר ב"עצור" - אם באותו רגע יגיח הולך רגל תהיה תאונה.

אמציה גזית: הקופסה לא יכולה לעצור את זה.

אמציה גזית: לעומת זאת, הנתון נשמר, נצבר, ומשמש את המנהל או בעל הצי.

אמציה גזית: אנחנו מדברים על עניין כלכלי טהור לחלוטין, אינטרסים כלכליים של בעלי הציים.

אמציה גזית: מדוע אינטרס כלכלי?

אמציה גזית: כל תאונה היא נזק אדיר למנהל הצי, מכול ההיבטים.

אמציה גזית: היום הרכב יקר, מתוחכם, עולה הרבה כסף, חשוב שמנהל הצי ידע בדיוק איך משתמשים בו.

גלעד ארדן: אם זה אינטרס כלכלי, הכלכלה עושה את שלה, לא צריך חוק.

גלעד ארדן: אם זה כל כך טוב להם כלכלית הם ייקנו את זה לבד.

אמציה גזית: בדיוק.

אמציה גזית: לכן הנחת העבודה שלנו הייתה שאנחנו לא מחפשים שיביאו לנו חוק, אלא אנחנו מציעים את זה לחברות.

אמציה גזית: הם עושים את הניסוי שלהם ורואים מה מפיקים.

אמציה גזית: יש לנו ניסויים בארץ בצבא, במשטרה, חברות פרטיות, וגם בחוץ לארץ, בארצות הברית ואנגליה.

אמציה גזית: בעלי החברות רואים אחד לאחד מה היה להם לפני כן, מה יש להם עם הקופסה, עם אילו נתונים אפשר להשביח ולהדריך נכון את הנהגים ולמנוע מעורבות שלהם בתאונות.

אמציה גזית: לכן לא ציפינו לחוק, כי אנחנו חושבים שהשוק ילך לזה.

אמציה גזית: אין ספק בכך.

רונית תירוש: החוק לא סומך על השיקול הכלכלי.

רונית תירוש: כבר למדנו שבמדינה אין תכנון אסטרטגי.

רונית תירוש: זה כמו שאגיד: תשקיעו בחינוך בגיל הרך כי בסוף תחסכו על כל דולר שבעה דולר.

רונית תירוש: מישהו עושה את זה?

רונית תירוש: השוק פה לא משחק.

רונית תירוש: לי חשובים חיי הילדים ולכן אני לא רוצה לסמוך על יד המקרה או השכל הכלכלי הישר של בעל החברה או בעל צי הרכב.

רונית תירוש: אני מצפה שתציעו הצעות שתפתורנה את הבעיה שאני מעלה, לא את ההתנהלות הכספית אלא איך עוד מצילים חיי ילדים.

אמציה גזית: נאמר שיש חוק - איזה פיקוח יהיה, של מי, איך .

רונית תירוש: נביא את זה לשוויץ, שם אוכפים את החוקים.

אמציה גזית: מסובך מאוד, אני לא יודע אם זה יעיל וזה לא יעבוד.

אמציה גזית: לעומת זאת, הקטע הכלכלי עובד מצוין.

גלעד ארדן: מה המסקנה מדבריך?

אמציה גזית: החברות שמפתחות קופסאות מספקות נתונים, מביאים את זה לחברות על מנת שיבחנו אותם, לומדים את התועלות מהקופסה הזאת והן מרצונן מתקינות אותן.

גלעד ארדן: אתה עובד בחברה שמפתחת קופסה כזאת?

אמציה גזית: כן.

גלעד ארדן: אתה הבעלים שלה?

אמציה גזית: יש לי משהו בחברה, וממש לא מחפשים את החוק.

רונית תירוש: מה שאתה אומר זה אחרית הימים.

23632: כבר הרכבנו חלק מהמערכות האלה, לכן צריך לקבוע מה הדרישה.

רונית תירוש: לזה הסכמנו.

גלעד ארדן: עורכת הדין שטרוזמן, בבקשה.

רינת שטרוזמן: לשאלת התועלת, המכשיר יכול להביא, בכפוף לפיקוח, לשינוי התנהגות וזה אחד הדברים החשובים שיש בו.

רינת שטרוזמן: לשאלה איפה הפיתוח הטכנולוגי נמצא דוקטור סופר יענה מיד.

רינת שטרוזמן: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מובילה את תהליך התקינה של מערכות ניטור מטעמנו במכון התקנים.

רינת שטרוזמן: ברגע שהמכשיר יעבור תקינה ויימצא שהוא עונה על הסוגיות ההתנהגותיות הנחוצות, הרשות תמליץ לחייב בחוק את התקנת המכשיר גם לנהגים מקצועיים וגם לנהגים צעירים.

רינת שטרוזמן: לכל שאלות הפיתוח והסוגיות שעולות על שולחן זה בעניין הסוגים השונים של מכשירים, איפה הפיתוח הטכנולוגי נמצא וכדומה, הרשות מינתה מומחה לנושאי טכנולוגיה שמוביל את העניין גם במכון התקנים, ואני מציעה שנקשיב לו.

שי סופר: בוקר טוב, אני רוצה לעשות קצת סדר בדברים.

שי סופר: אנחנו קוראים "קופסה ירוקה", "עוזר נהג אלקטרוני" – יש די הרבה שמות - לכל מערכות הניטור לרכב.

שי סופר: מערכת ניטור לרכב היא מערכת שמבצעת מדידה של פרופיל הנהג בזמנים מוגדרים.

שי סופר: דובר כאן על מקרים נקודתיים – זה פחות מעניין.

שי סופר: מה שאותנו מעניין זה פרופיל נהג לאורך זמן, זה מה שהמערכת נותנת וזה מה שהיא מאפשרת לצי רכב.

שי סופר: הרעיון הוא שבעל צי רכב יוכל בצורה בלתי אמצעית לדעת מיהם הנהגים האדומים שלו, צהובים וירוקים.

שי סופר: בארצות הברית חברת הובלה ממפות את הנהגים האלה ונותנות מענק של שני דולר לכל נהג ירוק.

שי סופר: בכריסטמס מקבלים מענק של 750 דולר לנהגים ירוקים.

שי סופר: זה נאמר כאן גם על-ידי נציג סיסטמטיקס, שהרעיון הוא רעיון כלכלי, מעבר לירידה בתאונות הדרכים יש גם ירידה בזיהום אוויר, צריכת דלק טובה יותר ועוד.

שי סופר: היום יש מגוון של קופסאות בארץ.

שי סופר: באגד התקינו, בדן התקינו, יש עוד חברות, כמו מטרופולין, ואין אחידות.

שי סופר: יזמנו תקן מסודר בנושא של קופסאות ירוקות.

שי סופר: חתמנו על חוזה עם מכון התקנים לשנה וחצי.

שי סופר: יש שלוש ועדות שתעסוקנה בנושא בשני היבטים מרכזיים; אחד, היבט בטיחותי של הקופסה; היבט שני הוא פונקציונלי.

שי סופר: זה לא אותו דבר, יש הרבה השלכות, ונקבע מהם הסטנדרטים המדויקים והנחוצים, הן מבחינה טכנולוגית והן מבחינה בטיחותית, לאותן מערכות שייקראו קופסה ירוקה.

שי סופר: התהליך אמור להסתיים בדצמבר 2009.

שי סופר: הוועדות פתוחות לציבור וכל אחד יוכל לבוא ולהשמיע את דעותיו.

שי סופר: אני מעריך שברגע שיהיה תקנון מסודר נוכל לצאת בצורה מוגדרת ולומר מה הדרישות, לאן מערכת כזאת תשדר, מהו ה-back office.

שי סופר: נכון להיום היא משדרת למנהל צי הרכב.

שי סופר: נוכל להגיד מה החוק – אם יהיה חוק - אמור לעשות בנושא של קופסה ירוקה.

גלעד ארדן: אבל איך אתה מתמודד עם השאלות שעלו כאן לגבי העובדה שההתנהגות לא מוכיחה בהכרח על עבירות?

גלעד ארדן: אלא אם כן אתה יכול ללמוד את המסלול ולהכניס את נתוניו לקופסה ואז אתה רואה אם הנהג לא עצר ב"עצור" או ברמזור אתה יכול לפחות לדרוש הסברים לזה.

שי סופר: אני רוצה לסייג.

שי סופר: יש הבדל בין תמרורים לבין רמזורים.

שי סופר: היום המערכת יכולה לעבוד עם רמזורים.

שי סופר: בהנחה שמלבישים מפה דיגיטלית פלוס תמרור, המערכת מאפשרת לדעת אם נהג לא עצר ב"עצור", אבל לגבי רמזורים אדומים – יש חובה להתקין תשתית ברמזור עצמו.

שי סופר: רמזור אמור לשדר למערכת אם הרמזור באותה עת הוא אדום, ירוק או כתום.

שי סופר: כיום מערכת יכולה לעבוד רק עם תמרור, אם נרצה להוסיף גם נושא של רמזורים נהיה חייבים להתקין תשתית ברמזורים עצמם.

גלעד ארדן: איך היא תעבוד עם תמרורים?

שי סופר: היום יש מפות דיגיטליות שעליהן מולבשים תמרורים.

גלעד ארדן: והרמזורים לא מולבשים עליהן?

שי סופר: אתה לא יודע מה התזמון של הרמזור, הוא משתנה.

שי סופר: רק אם הרמזור ישדר לקופסה נדע בדיוק מה קורה.

שי סופר: לדעתנו, חייב להיות תקנון לפני החוק על מנת שיהיה סדר בדברים ועל מנת שנדע בדיוק מה הקופסה אמורה להכיל.

גלעד ארדן: חברת הכנסת תירוש, אני לא חושב שאפשר להשלים את החוק בשלוש קריאות טרם יש לנו איזשהו תקן או לפחות מפרט של הדרישות שאנחנו רוצים מהמערכת הזאת.

גלעד ארדן: אני חושב שיש אולי טעם ציבורי להעביר את זה בקריאה ראשונה, כדי שיהיה לזה דין רציפות – אלא אם כן הכנסת לא תתפזר.

רונית תירוש: אני חושבת שגם היא ממשיכה את כהונתה – והלוואי שהיא תמשיך את כהונתה עד 2010 - צריך להעמיד את זה לקריאה ראשונה ואחר כך לעצור ולהמתין.

רונית תירוש: אין לי עניין לנסח חוק בלתי אכיף ולא מובן לאף אחד והשר גם לא יכול להתקין תקנות.

רונית תירוש: להביא אותו לקריאה שניה ושלישית אפילו בעוד שנה, רק כשיש לנו תקינה שאומרת מהי חריגת תנועה שמסכנת חיי אדם.

גלעד ארדן: כיוון שאנחנו כבר מעבר לזמן אני רוצה להתנצל גם בפני מר בן ארי, גם בפני הגברת לינור הדר וגם בפני הוד פליישמן, שרשומים לרשות דיבור.

גלעד ארדן: אני רוצה לסכם ולומר שעל-פי דרישת המציעה אביא את החוק להצבעה בקריאה ראשונה בשלושה השבועות הבאים.

גלעד ארדן: המציעה אמרה שלאחר מכן היא עוצרת את הליך החקיקה עד להתקדמות הרשות הלאומית בנושא הזה, ואני מסכים אתה שיש חשיבות ציבורית לכך שלא נעצור אלא נמשיך לקדם את הצורך בפיתוח הטכנולוגי הזה.

גלעד ארדן: לכן אני מבקש שמשרד התחבורה יעשה עבודת מטה לתרום את תרומתו לנוסח שיעלה בקריאה ראשונה, מתוך ידיעה שהמציעה אמרה לפרוטוקול – ואני אכבד זאת - שהחוק לא יקודם מעבר לזה, עד שלא תהיה התקדמות שלכם בנושא הזה.

חווה ראובני: הערה ניסוחית ראשית שיש לי כרגע זה להוריד "עבירת תעבורה".

רונית תירוש: אין לי בעיה עם זה.

גלעד ארדן: אני מוכן להביא את זה בתוך שלושת השבועות הבאים, אבל תנסו לשבת ולדבר כדי שיהיה נוסח מוסכם.

גלעד ארדן: תודה רבה לכולם, אני נועל את הישיבה.