ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 602, 2008-06-17 09:00

גלעד ארדן: בוקר טוב.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר היום הצעה אחת לדיון שאני יזמתי בנוגע למשבר בדואר ישראל והצעה שנייה שיזם חבר הכנסת יורם מרציאנו שפנה אלי במכתב כדי שהוועדה תבחן את תוצאות הרפורמה בשוק הדואר.

גלעד ארדן: אני מציין שגם חברת הכנסת נוקד הגישה הצעה דחופה שלמרות שהיא לא אושרה על ידי נשיאות הכנסת כיוון שהיא חלק בלתי נפרד מהדיון הזה, אנחנו נדון גם בה והיא לגבי ההשלכות של השביתה בדואר ביישובי שדרות ועוטף עזה.

אורית נוקד: בפריפריה בכלל.

אורית נוקד: נדבר על השכבות החלשות.

גלעד ארדן: אני אתן לך כמובן לומר את דבריך.

גלעד ארדן: בעוד מספר דקות שר התקשורת אמור להצטרף אלינו ואני מניח שהוא מכיר את רוב הטענות אבל לצערי לא נוכל להמתין לו אלא נתחיל את הדיון וכאשר הוא יצטרף, אני מניח שהוא יתייחס לנושאים שעלו בדיון.

קריאה: הוא יכול לתקן את המצב.

גלעד ארדן: זה נכון ולכן טוב שהוא שומע את הדברים.

גלעד ארדן: השירות נפגם, מספר ימי החלוקה צומצם, בישובים רבים החלוקה הפסיקה להיות לתיבות הדואר והיא מתנהלת במרכזי חלוקה, והיום הנהלת הדואר תחת אמירתה שבשנת 2008 צפויים לחברת הדואר הפסדים כבדים אמרה שהיא מתכוונת לפטר כ-150 עובדים.

גלעד ארדן: לפני שנפתח את הדיון ואני אאפשר ליושב-ראש ועד העובדים, ברוך ויצמן, ולמנכ"ל חברת הדואר לומר את דברם, אני רוצה לפנות בשם כל חברי הוועדה אליך, מר ויצמן, כי כולנו ערים למצב שלכם ומזדהים אבל אני לא סבור – ואני אומר את זה בשם חברי הוועדה – שהשביתה הזאת צריכה להיות על גבם של תושבי שדרות ועוטף עזה, שגם כך נמצאים במצב מאוד מאוד קשה נפשית ואני באמת מבקש לנצל את ההזדמנות הזאת לקרוא לך להפסיק את העיצומים בכל הנוגע לאותו אזור וגם בנוגע לעניין קבלת הקצבאות, למצוא איזשהו מסלול שדלא יפגע באותם אנשים שזקוקים לקצבאות באופן דחוף.

אבשלום הרן: שאלה.

אבשלום הרן: הוועדה הזאת עסקה ברפורמה והייתה גם רשת ביטחון שניתנה לדואר, עליה חתמו שרי האוצר והתקשורת.

אבשלום הרן: שר התקשורת מכבד אותנו בנוכחותו ונמצא כאן נציג האוצר ואני מבקש שיאמרו לנו מדוע הם אינם מקיימים את ההסכם שנחתם.

גלעד ארדן: ניתן קודם את רשות הדיבור לנציגי הדואר בגינם כינסנו את הדיון.

גלעד ארדן: הם יאמרו לנו מה הבעיות שהם רואים במצב הדואר ומה גרם לכך.

גלעד ארדן: אחד הנושאים הוא באמת מה שאתה ציינת כרגע.

ברוך ויצמן: בוקר טוב לכולם.

ברוך ויצמן: אני חושב שהקריאה שלך היא בהחלט ראויה ואנחנו נשקול את הדבר בהמשך הדיון שיתפתח כאן.

ברוך ויצמן: בהחלט נחשוב איך לבצע ולהיענות לבקשה של הוועדה המכובדת, שלא לפגוע בשדרות ועוטף עזה.

ברוך ויצמן: בהמשך הדיון אנחנו בהחלט נתייעץ, נמצאת כאן נציגות העובדים, ונחליט מה נעשה בבקשתך.

אבשלום הרן: אני חושב שאתם גורמים נזק לעצמכם כאשר אתם נטפלים דווקא לפריפריה.

אבשלום הרן: תעשו את זה בתל-אביב.

ברוך ויצמן: אני מסכים אתך.

אורית נוקד: שדרות ועוטף עזה חשופים לכל כך הרבה קסמאים ופצמ"רים והתושבים כותבים לי.

אורית נוקד: הם מיואשים ומרגישים שהם מופקרים, אז שלפחות שירותי הדואר לא יתנתקו מהם.

ברוך ויצמן: אתמול הותקפתי בכלי התקשורת על כך שאני מנהל את המאבק על גבם של החלשים.

ברוך ויצמן: בהמשך הדיון אני בהחלט אתייחס ואוכיח לוועדה המכובדת ולכל עם ישראל מי באמת מתעלל ומנהל מאבק שלדעתי לא צודק על גבם של החלשים.

ברוך ויצמן: לא אנחנו.

ברוך ויצמן: אנחנו בכלל לא רוצים את זה ואמרתי את זה בכלי התקשורת אתמול.

ברוך ויצמן: אני מוכן היום לחזור אבל שייתנו את מה שמגיע לנו.

ברוך ויצמן: כאמור, לפני שאני אתייחס לכל הנושאים, אני מבקש לשמוע את נציג האוצר ואת שר התקשורת.

יורם מרציאנו: בבואנו לאשר את הרפורמה בשוק הדואר, אני חושב שזה כמעט כמו היום לבוא ולומר שהיינו חכמים, ראינו את הנולד והיום זה לומר אמרנו לכם.

יורם מרציאנו: כאשר אנחנו באנו לאשר את הרפורמה בדיונים בוועדת הכלכלה - ב-10 בדצמבר 2007 התקיים הדיון האחרון – כולנו אמרנו שכל מה שאנחנו מביאים היום לפתחכם, ידענו שזה יקרה כבר אז.

יורם מרציאנו: כולם אמרו לא, אתם לא יודעים על מה אתם מדברים, זה לא יפגע בעובדים, זה לא יפגע בפריפריות, זה לא יפגע בתחרות, אבל בסופו של דבר, מה שקורה הוא שאנחנו עוד הפעם רואים שהרפורמה דאגה לחזקים ומענישה את החלשים.

יורם מרציאנו: רבותיי, עם כל הכבוד, מישהו גם צריך לבוא ולהגן על אותם עובדים ולומר לעובדים האלה שאנחנו הרי התחייבנו להם.

יורם מרציאנו: העובדים באו לוועדת הכלכלה וכל הבקשה שלהם הייתה, ערב ההצבעה על הרפורמה, אלינו, אל חברי ועדת הכלכלה, והם ביקשו שנבטיח להם רשת ביטחון.

יורם מרציאנו: יש כאן מכתבים, גם של שר האוצר וגם של שר התקשורת ידידי וחברי שאני מאוד מכבד אותו ואני יודע את הרגישות שלו לעובדים, והוא מדבר אתי כל יום על העובדים.

יורם מרציאנו: יש מכתב התחייבות לרשת ביטחון.

יורם מרציאנו: אולי באמת כדאי שנשמע את האוצר שיאמר לנו למה רשת הביטחון הזאת שהובטחה במכתב על ידי שר האוצר, על ידי רוני בר-און, למה הכסף הזה עדיין לא עובר.

יורם מרציאנו: יכול מאוד להיות שהאמירה שלכם כאן היום שתכבד את החתימה של שר האוצר שלכם היא זאת שתייתר את כל הדיון כי כל מה שהעובדים מבקשים הוא שיבטיחו להם את רשת הביטחון עליה התחייבתם.

יורם מרציאנו: אתם לא נותנים רשת ביטחון, הדואר נמצא בהפסדים ואנחנו ידענו בדיוק מה עומד לקרות בתוך כל הרפורמה הזאת, ובסופו של דבר בדיוק כמו שאמרנו לכם, מי שעומד לשלם את המחיר, אלה אותם דוורים, אותם עובדים, ובסוף אנחנו נאמר להם שמי שסובל אלה הם תושבי הפריפריות.

יורם מרציאנו: נכון, הם סובלים מאוד היום אבל אני מציע שגם תכו בבטן החזקה, גם אצל האנשים החזקים שיודעים לצעוק ולא רק אצל אלו שלא יודעים לצעוק.

אבי הוכמן: אדוני יושב-ראש הוועדה, שר התקשורת, חברי הכנסת.

אבי הוכמן: אני בהחלט מצטרף לקריאה ליושב-ראש נציגות העובדים להפסיק את העיצומים ולהפסיק את העיצומים בישובים בחבל עוטף עזה.

אבי הוכמן: יחד עם זאת, אני חייב לומר מהו תפקידי כמנכ"ל.

גלעד ארדן: כמה עובדים פוטרו בשנת 2007?

אבי הוכמן: אנחנו בתוך מהלך של פיטורי 450 עובדים כאשר אנחנו משלימים אותו בימים אלה.

אבי הוכמן: היום לצערי הרב בתחום הדואר הכמותי אנחנו הולכים ומאבדים את השוק הזה.

אבי הוכמן: השוק הזה היום עובד על פרמטר אחד והפרמטר הוא פרמטר המחיר ואנחנו לא יכולים להתחרות במחיר.

אבי הוכמן: המחיר שלנו נקוב בתקנות.

אבי הוכמן: כל העולם יודע מה המחיר ולכן היכולת שלנו להתחרות במכרזים ולזכות בהם שואפת לאפס.

אבי הוכמן: משנוכחתי לדעת שאנחנו נכנסנו לגירעון, אני חייב לנקוט בצעדים וגם הדירקטוריון ביקש ממני לנקוט בצעדים ולכן הודעתי על תוכנית הבראה בחברת דואר ישראל.

אבי הוכמן: יש התחייבות לגבי רשת ביטחון שהוזכרה כאן.

אבי הוכמן: אני כמנכ"ל אומר כאן שאותי לא מעניין מאיפה הכסף יגיע ואיך הוא יגיע.

אבי הוכמן: אם יש רשת ביטחון, אני אשמח לקבל את זה, אם זה בצורת המחאה מהאוצר או בכל צורה אחרת שהמשרדים יחליטו עליה.

אבי הוכמן: אני צריך את הפתרון.

אבי הוכמן: אני בהחלט לא רוצה להיות בנקודה שאני פוגע בעובדים או אני פוגע ברמת שירות או אני פוגע ביכולת שלי לפתח שירותי דואר במדינת ישראל.

גלעד ארדן: מה היקף ההפסדים ברבעון הראשון?

אבי הוכמן: אנחנו מדברים על הפסד שהוא למעלה מ-10 מיליון שקלים ברבעון הראשון.

גלעד ארדן: הפסד מול הרווחים?

אבי הוכמן: לא, הפסד בשורה הסופית מול רווח שהיה לנו בשנת 2007 ואני גאה על הרווח כי זאת פעולה שעשינו.

גלעד ארדן: לא ירידה ברווח.

אבי הוכמן: לא.

אבי הוכמן: הירידה היא הרבה יותר משמעותית.

אבי הוכמן: הצפי שלנו כחברת דואר ישראל הוא שזה ילך ויגבר היות שכל הארגונים הגדולים ששולחים דואר כמותי, נמצאים כרגע בתהליכי מכרז וכמו ארגונים גדולים, התהליכים הם תהליכים ארוכים.

אבי הוכמן: יש תהליכי רכש.

אבי הוכמן: לדוגמה, יש היום מכרז של חברת חשמל, היות שחברת חשמל היא גם חברה ממשלתית וזה ציבורי, המכרז היה בעיתון.

אבי הוכמן: זה לקוח של 40 מיליון שקלים.

אבי הוכמן: הפרמטר המרכזי במכרז הזה הוא פרמטר המחיר.

אבי הוכמן: הסיכוי של חברת הדואר במצב הזה לזכות במכרז הזה הוא אפסי.

אבי הוכמן: ולכן ההשלכה שתגיע בקיץ מבחינת שיא נטישת הלקוחות, זה רק יגבר ולכן ההפסדים יגברו.

גלעד ארדן: מבחינת יישום הרפורמה כמו שעברה בחקיקה, אתם יישמתם את כל מה שהמדינה דרשה מכם מבחינת האוצר?

גלעד ארדן: אנחנו עוד מעט נשמע את נציג האוצר.

גלעד ארדן: אני מניח שכאשר מאשרים רפורמה וקובעים כמה תקבלו בגין פרישה של עובדים וכולי, זה התהליך שהיה בזמנו, בוודאי שהאוצר אמור גם לחשב שאתם לא תגיעו למצב של הפסדים שיביאו אתכם שוב לגירעון.

גלעד ארדן: הרי זאת הייתה הסיבה המקורית בגללה התחילה הרפורמה.

אבי הוכמן: אני מודה לך על השאלה.

אמנון כהן: כולל הרחבת שירותים שציינת אותם, האם כבר הגעת למיצוי של הרחבת השירותים או האם יש עוד משהו?

אבי הוכמן: חברת דואר ישראל עמדה בהתחייבויות שלה ואני חייב לומר שאם היה תמריץ שהכריח אותנו לעמוד בתוכנית היות והאוצר התחייב להזרים כסף לקופת הפנסיה של העובדים.

אבי הוכמן: לא לפעילות השוטפת של חברת הדואר אלא לכיסוי גירעון אקטוארי שהצטבר בעשרים שנות קיום רשות הדואר.

אבי הוכמן: ההתניה הייתה שאם אנחנו לא נעמוד בתוכנית, הכסף לא יעבור לקופת הפנסיה, שזה דבר שמתנהל בצורה נפרדת מהפעילות השוטפת של חברת דואר ישראל.

אבי הוכמן: לכן היינו חייבים לעשות את זה ועשינו את זה.

אבי הוכמן: עמדנו על קוצו של יוד והאוצר בהחלט בנושא האקטוארי העביר את הכספים לקופת הפנסיה.

אבשלום הרן: מה עם בנק הדואר?

אבי הוכמן: בנק הדואר הוא בהחלט מנוע צמיחה, אבל חוק בנק הדואר הוא חוק שלא מתיר לנו להיכנס להרבה שירותים פיננסיים, הוא לא בנק במלוא מובן המילה ולכן אנחנו יכולים לפתח שירותים וחלק מהשירותים שציינתי הם שירותים פיננסיים שעשינו באמצעות בנק הדואר.

אבשלום הרן: דיברנו על רשת ביטחון שיהיה לבנק הדואר ואני שואל מה קורה.

גלעד ארדן: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

גלעד ארדן: אל תשיב על השאלה הזאת.

אורית נוקד: אני רוצה לברך אותך וגם את חבר הכנסת מרציאנו על שיזמתם את הדיון הגדול והכולל, כי באמת הגיע הזמן לעשות זאת לאור הדברים שנשמעים.

אורית נוקד: לא אלאה אתכם ולא אקריא לכם מה כתבו לי התושבים, אבל אני מבינה שיש באמת מכתב התחייבות לרשת ביטחון ואני רוצה להבין מה קורה אתו.

אורית נוקד: כאן אני מפנה את השאלה לאוצר ואני ממש מתנצלת, אני פונה אליכם - כבר קלטתי שיש נכונות לפחות לבוא ולפתור את הבעיה של שדרות ועוטף עזה – שתשקלו בחיוב גם את הפריפריה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מבקש ממר אריאל יעקובי, יושב-ראש הסתדרות עובדי המדינה, לבטא את עמדתכם בקשר לנושא.

אריאל יעקובי: בוקר טוב לכולם.

אריאל יעקובי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך ואת חבר הכנסת טל על החוק הצרכני הנפלא שהיום שמענו שעוד 90 ימים יזכה אותנו בהמתנות קצרות יותר לטכנאים.

אריאל יעקובי: אני רוצה להבהיר שאנחנו, העובדים וההסתדרות, היינו אלה שיחד עם הוועדה הזאת, עבר לחרדות שהוועדה הביעה לגבי פתיחת השוק לתחרות, הבענו עמדה שחושבת שבשונה מהתחום של הטלפוניה, התקשורת הסלולרית וכולי, את הדואר לא צריך להפריט ויש לנו הרבה דוגמאות איך בעולם חשבו שלא נכון לפתוח את השוק הזה לתחרות.

אריאל יעקובי: הוכרענו והחליטו עבורנו שהשוק הזה הולך לתחרות.

אריאל יעקובי: הצענו שהתחרות תיעשה בצורה שונה מהתחרות הנכפית על הציבור ושיאפשרו לחברת הדואר ללכת לתחרות מלאה, כלומר, ללא ידיים כבולות.

אריאל יעקובי: לאפשר לדואר להתחרות גם על השוק הכמותי מבלי שהוועדות בכנסת קובעות את המחירים.

אריאל יעקובי: אני מצטער שאנחנו נאלצים כל פעם מחדש להסביר שצעדים ארגוניים פוגעים בציבור אבל במקרה הזה אני מודיע לכם שהמפתח לשער הזה של הצעדים הארגוניים נמצא בידי אגף התקציבים ומשרד האוצר ובידי משרד התקשורת, כי הרי הם החליטו ביניהם.

אריאל יעקובי: הם החליטו ביניהם על כך שהם הולכים לתת לנו את רשת הביטחון, הם החליטו ביניהם והם צריכים רק לקבוע איך.

אריאל יעקובי: אנחנו בהסתדרות החלטנו – ואני מקווה שהיום זה ייושם - שאנחנו נפרסם את הטלפונים או את מספרי הפקסים לוועדות החריגים.

אריאל יעקובי: אני מניח שעוד מעט עובדי הדואר יודיעו לגבי בקשתו של יושב-ראש הוועדה וגם של חברי הכנסת לגבי עוטף עזה, ואנחנו מצטרפים לבקשתכם.

אריאל יעקובי: לגבי עוטף עזה, אני חושב שנכון יהיה, בגלל המצוקה המיוחדת שיש לתושבים שם, להיעתר לבקשה ולא לגרום לתושבים לפנות לוועדת החריגים אלא להחריג אותם לאלתר.

אריאל יעקובי: אנחנו אבל מבקשים – וכאן נמצא נציג אגף התקציבים, נמצא שר התקשורת שאנחנו מברכים על נוכחותו – שהיום תהיה החלטה שמעבירים את הכסף.

אריאל יעקובי: אנחנו לא צד בכל הוויכוח הזה.

אריאל יעקובי: שניים הולכים מכות ואנחנו מקבלים את המכות.

אריאל יעקובי: אנחנו מבקשים להוציא אותנו מהסיפור הזה.

אריאל יעקובי: להעביר לנו את הכסף ותמשיכו להתווכח על איך זה יעבור וכמה.

אליהו גבאי: לצערי נוצר מצב במדינה שכאשר יש אוכלוסייה חזקה, המדינה וממשלת ישראל נכנעת, בפרט כאשר מדובר בקבוצות שיש להן את המונופולים הגדולים.

אליהו גבאי: האוכלוסיות החלשות שמקבלות את שכר המינימום, מדינת ישראל מרשה לעצמה לפעמים להתעלל בהן וחבל שאני צריך להשתמש בביטוי כזה.

אליהו גבאי: יכול להיות שהיא מעדיפה שהם יפוטרו והיא תשלם את דמי האבטלה מאשר יעבדו בכבוד ויביאו פרנסה למשפחותיהם.

אליהו גבאי: הייתי מצפה כאן גם שההסתדרות הכללית תתגייס בראשותו של עופר עיני כאשר מדובר בציבור החלש ולא רק במונופולים החזקים כמו הנמלים וחברת החשמל.

יורם מרציאנו: זו דמגוגיה זולה.

אליהו גבאי: לא הערתי לדבריך.

יורם מרציאנו: למה כל הזמן אתה תוקף את ההסתדרות?

יורם מרציאנו: למה הדמגוגיה הזולה הזאת?

אליהו גבאי: אל תתערב בדבריי.

יורם מרציאנו: ההסתדרות מגנה על העובדים בחירוף נפש.

סופה לנדבר: לא תמיד.

סופה לנדבר: קח את דימונה כדוגמה.

יורם מרציאנו: את לא מכירה את הדברים.

אליהו גבאי: אני אספר לעופר עיני שהגנת עליו.

אליהו גבאי: לא תקפתי אותו ואל תאמר כאילו אני תוקף אותו.

סופה לנדבר: אתה היית בדימונה?

סופה לנדבר: אתה יודע מה קורה שם?

סופה לנדבר: אני יודעת מה קורה שם.

אליהו גבאי: אני מצפה שמדינת ישראל תגן על הדואר כפי שהיא מגנה על המונופולים החזקים.

אליהו גבאי: כל פעם שעולה המילה התייעלות, זה על גבם של החלשים.

אליהו גבאי: כאשר מדובר על התייעלות ורפורמות, מדובר על פיטורים.

אליהו גבאי: ניתן לעשות התייעלות ורפורמה גם כאשר ממשלת ישראל מגנה על החלשים.

אליהו גבאי: כאשר שומעים את מספר הפיטורים שרוצים לעשות בתקופה בה המשק הולך למיתון, זה מדאיג ומחריד.

אליהו גבאי: אני מקווה בעזרת השם שהשר אריאל אטיאס יעמוד לימין העובדים שבשעה כזאת זקוקים לעזרתך.

אליהו גבאי: לא יכולה להיות רפורמה רק כאשר עורפים ראשים של אנשים עובדים שמקבלים שכר מינימום.

ברוך ויצמן: תמיד מדברים על רווח בשנת 2007 בסכום של 40 מיליון שקלים.

ברוך ויצמן: אני חושב שהמנכ"ל שכח לציין את תרומת נציגות העובדים במהלך שנת 2007.

ברוך ויצמן: לא דרשנו קידום, לא דרשנו פז"ם, הלכנו בצנעה והשתדלנו יחד עם ההנהלה כדי ששנת 2007 תהיה שנה רווחית.

ברוך ויצמן: הלוואי עלינו 2008.

ברוך ויצמן: בואו נפסיק קודם כל לדבר על 2007 כשנה רווחית כי העובדים הם אלה שנפגעו ולא קודמו, ואם יש רווח של 40 מיליון שקלים, זאת תרומת העובדים לארגון וזה לא שייך לתחרות ולא לתעריפים.

ברוך ויצמן: אני מבקש שעם ישראל ידע שאין לנציגות העובדים שום כוונה לפגוע בחלשים ולכן בואו ניכנס לנושא של רשת הביטחון, לשירות האוניברסלי ונמקד את כל הבעיות שלנו בתחום הזה, כך שלא תהיה מסביב דמגוגיה.

גלעד ארדן: אני רוצה להצטרף לדבריך כי אני שומע רבות – יש לי חברים טובים בדואר כאשר חלקם נמצא כאן כמו שמעון שושן ואחרים – על המאמצים הרבים שאתם עושים.

גלעד ארדן: גם אני חושב שהשירותים החדשים הם כמובן מבורכים אבל אם אין כלים מספיקים, הם עלולים לבוא גם על חשבון השירות הבסיסי שהציבור מצפה מכם לתת וזה עלול לגרום לתורים ארוכים יותר בסניפי הדואר ופגיעה בשירות.

גלעד ארדן: לכן באמת כדאי שנמקד את הדיון קודם כל בעניין רשת הביטחון.

חיים פרננדס: בוקר טוב לכולם.

חיים פרננדס: אני רוצה להתייחס בדבריי לשתי סוגיות שעלו כאן בדיון כאשר הסוגיה הראשונה, ובקצרה, לגבי הרפורמה, והשנייה לגבי הסוגיה שמייצרת את הדיון ואת כל התהליך שקורה בדואר בהקשרים של העיצומים שעל כך אנחנו בוודאי מצרים וחושבים שהסיטואציה הזאת היא סיטואציה בהחלט לא מבורכת וקשה, גם מבחינת הציבור שצריך לקבל את השירותים וגם מבחינת העובדים עצמם.

חיים פרננדס: בסופו של דבר, כאשר מדברים על הרפורמה - אני אומר את זה רק ברקע של דברים שנאמרו כאן, האם רפורמה הייתה טובה יותר או טובה פחות - צריך לזכור שחברת הדואר נהנתה מהתהליך הזה, לדעתנו לפחות, בצורה די משמעותית והנתונים גם מדברים בעד עצמם, בטח ביחס לנתוני שנת 2007 ותכף אני אתייחס לנתוני שנת 2008.

ברוך ויצמן: תזכור שהעובדים שילמו.

חיים פרננדס: ודאי שבתוך התהליך הזה, כמו שברוך מציין, גם עובדי חברת הדואר נדרשו לתהליך התייעלות של, אם אני זוכר נכון, פיטורי כ-450 עובדים בתקופה של שלוש שנים.

חיים פרננדס: גם זה היה חלק מצעדי השינוי בחברת הדואר.

יורם מרציאנו: אנחנו רוצים, אבל איפה ההתחייבויות שלכם?

חיים פרננדס: אמרתי שאני אתייחס לשתי סוגיות ואני מיד אגיע לסוגיה הבוערת.

גלעד ארדן: חלקו של הדואר בוצע ברפורמה?

חיים פרננדס: למיטב ידיעתי, כן.

גלעד ארדן: חשוב לדעת.

חיים פרננדס: לגבי הסוגיה בה אנחנו דנים כרגע, היא נוגעת לסוגיית התעריפים של חברת הדואר.

חיים פרננדס: במהלך תקופה די ארוכה פעלה ועדה שבראשה עמד דוקטור שגיא כדי לקבוע את תעריפי חברת הדואר.

חיים פרננדס: התעריפים האלה אומצו ואושרו בסופו של דבר על ידי שני השרים, קרי, על ידי שר התקשורת ועל ידי שר האוצר, בסף שנת 2007.

חיים פרננדס: במכתב משותף של שר התקשורת ושל שר האוצר להנהלת חברת הדואר, - מה-13 בנובמבר – נאמר בין השאר ששני השרים יפעלו – אני כרגע לא מצטט, אבל הנייר הוא פומבי וכל אחד יכול לעיין בו – כדי לעדכן את התעריפים החדשים לשירותים הכספיים של חברת הדואר, ואני מדגיש שוב, שירותים כספיים להבדיל משירותי דואר.

חיים פרננדס: נאמר כמובן שהשירותים האלה יוגשו לוועדת הכלכלה עד סוף שנת 2007, ואנחנו כבר בפיגור של קרוב לחצי שנה שזה דבר חמור לכשעצמו.

חיים פרננדס: עוד נאמר שהתעריפים ייקבעו בהתחשב בתמחור עלויות הדואר - כי כמובן אנחנו קובעים תעריפים על בסיס עלויות ולא במנותק מהעלויות - תוך התייחסות כמובן לאלטרנטיבות אחרות שקיימות בשוק וכאן הכוונה למערכת הפיננסית המסחרית, ותוך התייחסות לפעולות מסוימות ואוכלוסיות מסוימות.

חיים פרננדס: עוד נאמר שאם אחרי חצי שנה מתום התקופה בה ייקבעו התעריפים הללו שאמורים לייצר 36 מיליוני שקלים הכנסות ברמה שנתית לחברת הדואר, אז תיערך בחינה של הדבר הזה.

אמנון כהן: ה-36 מיליון שקלים הם למעשה התחייבות שלכם?

חיים פרננדס: נכון.

אמנון כהן: שהתעריפים ייכנסו לתוקף.

חיים פרננדס: בדיוק.

חיים פרננדס: זה בדיוק סדר הדברים שסוכם בין שר התקשורת לבין שר האוצר.

גלעד ארדן: מה קורה אם ועדת הכלכלה לא תאשר תעריפים חדשים?

גלעד ארדן: אין את ה-36 מיליון שקלים?

חיים פרננדס: לא.

חיים פרננדס: לא התייחסנו לסוגיה כזאת.

חיים פרננדס: אנחנו חושבים שאם שני השרים יסכמו את אותם תעריפים שהם מייצרים כדי 36 מיליוני שקלים הכנסות, אנחנו משוכנעים – בסוף הוועדה סוברנית להחליט – שנדע להציג את הנימוקים הנכונים גם ברמה הכלכלית, גם ברמת הפעילות של חברת הדואר, מדוע צריכים לעדכן את התעריפים באותו סכום שכרגע הזכרת.

חיים פרננדס: כרגע אנחנו נמצאים באיזשהו דיון מול משרד התקשורת לגבי עדכון התעריפים הללו.

חיים פרננדס: לצערי אנחנו לא מצליחים, לאחר תקופה ארוכה של דיונים, להגיע להסכמות בין שני המשרדים לגבי אופן עדכון התעריפים.

אמנון כהן: אתם מבקשים תעריפים גבוהים יותר?

חיים פרננדס: אנחנו הצענו מספר פעמים, כולל בכתובים, כולל במכתב של שר האוצר, מודל שמעדכן את תעריפי חברת הדואר, את תעריפי השירותים הבנקאיים, כדי 36 מיליוני שקלים.

קריאה: העדכון הוא כלפי מעלה.

חיים פרננדס: כן, ודאי.

גלעד ארדן: זאת מכבסת המלים המודרנית.

גלעד ארדן: אין עדכון שהוא הפחתת מחירים.

גלעד ארדן: עדכון זה העלאת מחירים.

גלעד ארדן: הדולר יורד ותמיד מעדכנים כלפי מעלה.

קריאה: מפריטים ומעלים מחירים, ואם כן, איזו תועלת כלכלית השגנו?

חיים פרננדס: אנחנו הצענו כמה מודלים.

חיים פרננדס: אנחנו הצענו הצעה שמעדכנת את התעריפים כדי 36 מיליוני שקלים ואם אני אהיה מדויק, אפילו קצת יותר.

חיים פרננדס: אנחנו רצינו לשמור לעצמנו את הגמישות בדיון בין המשרדים לעשות את ההתאמות הנדרשות ובסופו של דבר כמובן להביא לידי אישור הכנסת תעריפים מעודכנים כדי 36 מיליוני שקלים.

גלעד ארדן: באיזה פעולות בנקאיות מדובר?

חיים פרננדס: אני יכול לתת רשימה ארוכה.

גלעד ארדן: תן דוגמה לסבר את האוזן.

חיים פרננדס: החל מפתיחת חשבון, דמי ניהול חשבון, חיוב מושכים.

גלעד ארדן: אתה רוצה לקלקל לנו גם את הדיון הבא עם המפקח על הבנקים בנוגע לעמלות, שלא נוכל לתת אפילו כדוגמה את העניין הזה.

אבי הוכמן: תוקפם של התעריפים של השירותים הכספיים פג בסוף החודש וב-1 ביולי אין תעריפים.

גלעד ארדן: לפי מצב הדברים, לא אני אדון בזה.

לאה ורון: ועדת הכלכלה הוציאה סדר יום כבר ל-2 ביולי והנושא הזה לא הוכנס לסדר היום.

אבי הוכמן: לכן אני מעלה את זה כי אחרת ב-1 ביולי אני נותן שירותים בחינם בבנק הדואר.

חיים פרננדס: אנחנו הצענו במספר דיונים את ההצעות מצדנו אבל לצערי עד היום לא הצלחנו להגיע לעמק השווה בעניין הזה מול משרד התקשורת.

אבשלום הרן: אין מספיק זמן לשבת ביחד ולהגיע לסיכום?

אבשלום הרן: אתה לא שר אבל אתה פקיד ציבור זמן רב.

אבשלום הרן: הבאתם לוועדה את מכתב ההבנות, אתם יודעים את הבעיה, יש שביתה, ואם כן, מדוע אתם לא יושבים וגומרים את העסק?

אבשלום הרן: זה לא עניין של חריגים.

אבשלום הרן: קצבאות הילדים וקצבאות הזקנה לא יגיעו, הפריפריה כולה סובלת.

אבשלום הרן: האם כל הסבל נוצר מזה ששני שרים או שני מיניסטריונים לא מוצאים את הזמן לשבת ולהגיע לפתרון?

אמנון כהן: זה לא שאלה של זמן.

אמנון כהן: מדובר בדברים עקרוניים.

חיים פרננדס: אני חושב שזה חמור ביותר שבסופו של דבר התהליך הזה לא מתכנס.

חיים פרננדס: כמו שאמרתי, יש הבטחה ויש אמירה ברורה בכתובים מצד שני שרים לגבי עדכון התעריפים.

חיים פרננדס: אני אומר את דעתי וזאת דעתי בלבד שאני חושב שאנחנו במשרד האוצר עשינו – וזה ממוסמך בכתובים, ואם תרצו, נציג את כל המכתבים שהפנינו למשרד התקשורת במהלך חצי השנה האחרונה – את כל מה שיכולנו בהתאם לסיכום כמובן כדי להביא את עדכון התעריפים.

חיים פרננדס: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה, אני לא חושב שצוואר הבקבוק נמצא במשרד האוצר.

גלעד ארדן: השר יצא לדקה קלה, הוא תכף ישוב ויגיב לדבריך.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, בתפקידי הקודם עת ישבתי בכיסא שלך היו לי חששות יחד עם חברי הוועדה בנוגע לרפורמה והחששות היו אמיתיים והזכירו אותם כאן חלק מחבריי.

אמנון כהן: החששות היו פגיעה באיכות השירות, פגיעה בפריפריה ושירותי בנק הדואר.

אמנון כהן: למעשה תמיד קיבלנו הבטחות שהמדינה תעמוד לרשות חברת הדואר על מנת שייכנסו למכרזים באופן כזה שיוכלו לעמוד בהם, אבל היום אני מבין שהנתח החשוב שאתם צריכים למעשה לגבות ממנו על מנת לספק שירותים אחרים, דבר שהוא למעשה הדואר הכמותי, אתם לא יכולים להגיע לסף.

אמנון כהן: לכן צריך לחשוב איך קודם כל תגיעו לסף, ואם לא, צריך לקבל איזשהו סבסוד כי הפעילות הכלכלית חייבת להימשך.

אמנון כהן: כאשר אתה נותן שירות שהוא לא כלכלי על חשבון אותו מקום שהוא כלכלי, זה למעשה הרגולציה האמיתית שאתה צריך לתת את השירותים.

אמנון כהן: חששנו שהדברים האלה לא יינתנו אבל כאן ניתנה הבטחה ששום דבר לא ייפגע ומשרד האוצר יחד עם משרד התקשורת, שהוא הגוף שאתם שייכים אליו, יעשו את כל הפעילות הזאת.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, צריך לקבל כאן החלטה.

אמנון כהן: אני לא יודע על מה הוויכוח בין משרד האוצר למשרד התקשורת אבל חייבים לקבל כאן

אמנון כהן: החלטה שאומרת קודם כל לתת שירות לאזרחים ואולי עד שיפסיקו לריב ביניהם, שבינתיים המדינה תיתן משהו על חשבון כדי שיוכלו לחיות ולתת את השירות.

אמנון כהן: אנחנו רואים את הגירעונות שיש להם ולמרות כל ההתייעלות שהם עשו, משהו כאן לא עובד.

אמנון כהן: לכן כאן צריך להיכנס לעובי הקורה, לקיים את הדיונים ולגמור את הסיפור הזה כך שתצא מכאן בשורה.

אמנון כהן: אני מקווה שלא אנחנו נצטרך להכריע מול משרדי הממשלה האחרים.

אריאל אטיאס: אדוני היושב-ראש, נציגות העובדים, הנהלת הדואר, חברי הכנסת הנכבדים ונציגי האוצר.

אריאל אטיאס: אני אחלק את דבריי לשני נושאים.

אריאל אטיאס: ראשית אני רוצה לומר שאמנם לא הוזמנתי לדיון, אבל מפאת חשיבות הנושא והזמן הרב שאני משקיע בו בשנתיים האחרונות, טרחתי להגיע לכאן.

אריאל אטיאס: אכן נכתב במכתבים – זה התחיל עוד בתקופת שר האוצר הקודם, אברהם הירשזון, אז היה גם הממונה על אגף תקציבים קובי הבר, היה גם יושב-ראש עובדים קודם ומכולם רק אני בינתיים נשארתי - שהייתה הסכמה שמייצרים איזושהי פלטפורמה של 36 מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: להזכירכם, זה התחיל מרשת ביטחון כך שאם יהיו תקלות בדואר שיוכחו כמובן עם מספרים ולא עם סיסמאות, אז המדינה תשתתף.

אריאל אטיאס: בסוף באנו בפתרון הרבה יותר יעיל שבעצם הדואר יקבל קבוע כסף ולא חשוב מה קרה.

אריאל אטיאס: הרוויחו 40, ירוויחו 80, שיהיה להם לבריאות, יהיו עוד 36 מיליון שקלים הכנסות ולא קשור מה קרה עם הדואר, אלה הכנסות חדשות שהמדינה נותנת.

אריאל אטיאס: זאת הייתה ההתחייבות.

אריאל אטיאס: באותו דוח שאני אימצתי אותו כמו שהוא, גם את החלקים שאני לא אוהב, נכתב במפורש שהמדינה תשלם, שהביטוח הלאומי ישלם – ובעיניי זה אותו הדבר – עבור הקצבאות שמשולמות דרך חברת הדואר ואני רוצה להזכיר לנוכחים, כ-2 מיליון פעולות בשנה עושה מדינת ישראל דרך הכביש הזה שנקרא הדואר.

אריאל אטיאס: תעבורה כוללת של כסף עובר את ה-160 מיליארד שקלים בשנה כסף שעובר דרך הדואר עם מסלקה, בלי מסלקה, זה לא רלוונטי.

אריאל אטיאס: הדואר נותן שירותים למדינת ישראל והמדינה לא מוכנה לשלם פרוטה עבור השירותים האלה.

אריאל אטיאס: יתרה מכך.

אריאל אטיאס: בישיבה שהתקיימה בלשכתי לפני בערך חודש וקצת, וגם לפני פסח הייתה ישיבה בה השתתף ראש אגף התקציבים החדש רמי בלינקוב, בחור שאני מאוד מעריך ומכבד, ובדרך כלל מילתו היא מילה, הייתה באותה ישיבה גם נציגות העובדים והשתתףב ה גם עופר עיני, ונאמר במפורש שכל מה שיש בוועדת שגיא כפי שהיא, אני איישם זאת.

אריאל אטיאס: הגיעו למשרד, אמרו שאני צודק, זה מה שכתוב, אבל לא יכולים כי זה יחשוף אותנו לתביעות לבנקים וכולי.

אריאל אטיאס: אני לא מנהל את משרד האוצר.

אריאל אטיאס: לי יש משהו קטן שנקרא דואר ישראל, אבל אצלי הוא גדול.

אריאל אטיאס: מבחינת משרד האוצר הדואר הוא דבר קטן כי יש להם את חברת החשמל, נמלים, תעופה וכולי.

אריאל אטיאס: זה לגבי ה-36 מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: הפתרון.

אריאל אטיאס: אני לא מחפש רק אשמים אלא את הפתרון.

אריאל אטיאס: מכיוון שהמחוקק קבע איזשהו שעטנז כלאיים ששר האוצר לא יכול לזוז בלי שר התקשורת ושר התקשורת לא יכול לזוז בלי שר האוצר, צריך חתימה של שניהם, ודעותיו לכאן ודעותיי לשם, גם לגבי אזרחים, מי צריך לשלם את המחיר וכמה המדינה צריכה לשלם כן או לא.

אריאל אטיאס: אגב, הערה, האם זה חושף את האוצר לבנקים אחרים שנותנים למדינה שירותים אחרים?

אריאל אטיאס: יש לנו חוות דעת כתובה - הם אפילו לא רצו שנשלח להם אותה אלא אמרו שחבל על הזמן כי הם לא ישלמו על פעולות שהמדינה עושה עבורם – שהעלות שונה לחלוטין.

אריאל אטיאס: כולם כאן יודעים, בטח עובדי הדואר, יש להם בין ארעה לחמישה תאריכים בחודש שהסניפים מפוצצים.

אריאל אטיאס: אין תחליף לאשנב.

אריאל אטיאס: אין כספומט למשוך את הכסף ולא להטריח את הפקידים באשנב.

אריאל אטיאס: אין תחליפים אחרים, זה או למשוך כך או כלום.

קריאה: מדובר בשכבות החלשות.

אריאל אטיאס: זה מה שאמרתי קודם.

אריאל אטיאס: מי שמחזיק חשבון בבנק הדואר, אלה לא אנשים שיש להם כסף, אלא אלה אנשים שיש להם מגבלות.

אריאל אטיאס: אם זה לא היה כתוב בדוח שגיא וזה משהו מהראש שלנו, אני מבין, אבל מה שטוב בדוח ועדת שגיא מקבלים ומה שלא טוב לא מקבלים?

אריאל אטיאס: נאמר אצלנו במשרד שיקבלו את דוח ועדת שגיא איכשהו.

אריאל אטיאס: לגבי הנושא עצמו, וסליחה שאני מקלקל כאן את המנגינה.

אריאל אטיאס: אני חושב שזה שהנהלת חברת דואר מרשה לעצמי לאיים על עובדים שכאשר יש להם בעיה קטנה בתשלומים או בתזרימים עתידיים ואני חייב לומר כאן ליד השולחן הזה שעדיין לא קיבלנו את הדוח של שנת 2008 שמראה שמפסידים כסף.

אריאל אטיאס: לא קיבלנו אותו.

אריאל אטיאס: כבר מאיימים על העובדים שיפטרו 150 עובדים?

אריאל אטיאס: העובדים האלה הם יקרים, הם מהעובדים היקרים במדינה ואני לא אומר את זה מהשפה ולחוץ.

אריאל אטיאס: אני התנהגתי בדקה שנכנסתי למשרד התקשורת ולא הסכמתי לדרוך בשום מקום אלא קודם כל בדואר ולא קודם כל החברות הגדולות של חברות התקשורת.

אריאל אטיאס: אני לא זקוק לשום דבר, אין לי פריימריז, אני לא צריך ועד עובדים, אני לא צריך מאף אחד כלום אלא הכל אמיתי מהלב.

אריאל אטיאס: לא יתכן שכאשר פתאום יש איזשהו משהו שנראה להנהלת הדואר שלא מסתדר להם, אחרי שהמשרד עשה כל מה שהוא יכול, מתחילים לשים להם את התמרור האדום ואומרים להם אם לא תפעילו את המנופים מול משרד האוצר והתקשורת, אם לא תפעילו את המנופים על הפריפריה, אם לא תפעילו את המנופים ולא תשלמו את קצבאות הביטוח הלאומי ואת קצבאות הילדים.

אריאל אטיאס: ככה משיגים דברים?

אריאל אטיאס: לכן התחלתי ב-36 מיליון שקלים ואני לא מתחמק מאחריות.

אריאל אטיאס: אכן יש בעיה, אבל לא יתכן שכל פעם שתהיה איזושהי בעיה או תקלה להנהלה שתרצה להסתדר עם החשבונות, איך להסתדר עם משרד התקשורת או האוצר, מאיימים על העובדים המסכנים ואומרים להם שיפטרו אותם כדי שהם יתחילו להפעיל את המנופים.

אריאל אטיאס: אני לא מקבל את הדבר הזה.

אריאל אטיאס: אם היינו רואים שבאמת יש בעיה ושיראו לנו במספרים שהתוצאות של חברת הדואר הן כאלה שיפטרו עובדים בגלל הניהול המצוין אבל למרות הניהול המצוין ולמרות שהתייעלו היכן שצריך ולא בזבזו כספים איפה שצריך, למרות כל זה צריך לפטר עובדים – אני רוצה להזכיר לכם מה כתוב באותם מכתבים של שר התקשורת הנוכחי ושר האוצר הקודם.

גלעד ארדן: כנראה כמו שאתה לא יכול להיפגש עם האוצר, כנראה גם עם הכפופים לך זה קשה.

אריאל אטיאס: אני אתייחס גם לזה.

אריאל אטיאס: כאשר רוצים לעזור לעובדים, דווקא משרד התקשורת בהנהלתו הנוכחית, יש לו אוזן קשובה יותר ויותר איכפת לנו.

אריאל אטיאס: אולי בגלל זה יש אנשים שחושבים שזה מפעיל עלינו מניפולציות.

אריאל אטיאס: אולי יש אנשים בהנהלה – ואני מדגיש את המילה הנהלה ולא העובדים כי העובדים הם אנשים שאלה כביכול בני הערובה של השלטון שאם יעשו בעיות, אז קודם כל יפגעו בהם.

אריאל יעקובי: אנחנו מנוסים.

אריאל יעקובי: אנחנו יודעים שלפני הכל ממצים אתנו את הדין.

אריאל אטיאס: ישבו אתנו, נאמר במכתב של שר האוצר הקודם ושלי שאם בתום שנה – ועברה חצי שנה מאז – מהתעריפים יתברר שבעצם התעריפים האלה גרמו לנזקים לחברת הדואר, אנחנו נעדכן את התעריפים, אם זה יפגע בתחרות בכמות כזאת שלא נוכל להתמודד אתה.

אריאל אטיאס: לא קבלנו נתונים לגבי כמה נתחי שוק הדואר איבד בפועל.

אריאל אטיאס: מזכירים את חברת חשמל, אבל באו אלי כמה פעמים להזכיר שבזק עוזבת את חברת הדואר ועוד מעט הדואר מפטר עובדים בגלל זה.

אריאל אטיאס: זאת אומרת, על כל חברה שעוזבת את הדואר, אומרים לעובדים שהנה, עוד חברה עזבה, נפטר אתכם.

אריאל אטיאס: אני רוצה לומר, לקרוא ולבקש גם מהנהלת הדואר שהיא הרוח החיה מאחורי כל הדבר הזה, לא להלך אימים על העובדים.

אריאל אטיאס: העובדים הם לא בני ערובה של אף אחד.

אריאל אטיאס: שבו עם משרד התקשורת, תוכיחו לנו שאתם צריכים לפטר עובדים בגלל זה ואחרי כן תשלחו איומים על העובדים ותשחקו ברגשות שלהם.

אריאל אטיאס: אלה עובדים שמשקיעים את נשמתם בחורף ובקיץ ובכל הזדמנות אפשרית צריך להגן ולעזור להם.

אריאל אטיאס: אם יתברר – כתבנו את זה במכתב ואנחנו יכולים עכשיו להציע הצעות ובלבד שמשרד האוצר, אני מזכיר שידינו כבולות, יסכים.

אריאל אטיאס: בסוף השבוע אני עומד לשבת גם עם חיים וגם עם ראש אגף תקציבים כדי להציע להם מתווה על ייקור שירותי הפרמיום.

אריאל אטיאס: אם כך צריך להביא את הכסף, כך נביא אותו אבל לא נביא את הכסף דרך האזרחים.

אריאל אטיאס: לי אין דרך לכפות על משרד האוצר לממש את דוח שגיא.

גלעד ארדן: מה אלה שירותי הפרמיום?

גלעד ארדן: אתה יכול לתת לנו דוגמאות?

אריאל אטיאס: אני לא חושב שכדאי לעשות זאת עכשיו כי עוד לא סיכמנו את זה עם האוצר.

גלעד ארדן: על איזה סוג של שירותים מדובר?

אריאל אטיאס: אני אומר לך מה לא.

אריאל אטיאס: לא משיכת כספים, לא דמי ניהול קבוע, לא משהו שמתאים לאזרחים שעצם זה שנמצאים בדואר זה בגלל שהם חלשים.

אריאל אטיאס: זה מתאים לחברות.

אריאל אטיאס: למשל, דוגמה קטנה.

אריאל אטיאס: מי משתמש בדואר רשום?

אריאל אטיאס: אזרחים פרטיים?

אריאל אטיאס: לא.

אריאל אטיאס: בתי משפט, משטרה, עיריות, בנקים, חברות גדולות.

אריאל אטיאס: ניגע בנושא הזה.

אריאל אטיאס: זה לא הדיון כאן עכשיו אבל אני אומר שיש פתרונות.

אריאל אטיאס: המחוקק קבע שכל תעריף כספי, יהא אשר יהא, תלוי במשרד התקשורת ובמשרד האוצר.

אריאל אטיאס: אנחנו כמדיניות אומרים דבר מאוד פשוט, בואו נאמץ את דוח ועדת שגיא כפי שהוא.

אריאל אטיאס: רוצים – טוב, לא רוצים – אין בעיה, נביא את זה בדרכים אחרים, אפילו שאני חושב שמשרד האוצר צריך לשמור על מילתו.

אריאל אטיאס: כמו שאנחנו קיבלנו את דוח ועדת שגיא, אותו הדבר הם צריכים לקבל אותו איך שהוא.

יורם מרציאנו: אנחנו עוד הפעם נופלים לפתחו של משרד האוצר כי הוא לא עומד בהתחייבויות לפי מה שאתה אומר.

אריאל אטיאס: אני אומר שבאמת משרד האוצר לא עמד בהתחייבות שלו בעניין הזה.

אריאל אטיאס: מכיוון שהזמן עובר, ואני רואה שלמשרד האוצר פחות איכפת אם הדואר שובת או לא, ופחות איכפת לו אם יש עיצומים בדואר או לא, אני נגעתי בנקודה של ה-36 מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: אחרי שטיפלתי ב-36 מיליון שקלים, התייחסתי לעצם המהות והבעיה שלא כל פעם שתהיה בעיה, הנהלת הדואר תאיים על העובדים ותאמר להם שהיא תפטר אותם.

אריאל אטיאס: רק אחרי שיוכח לנו שזה מה שצריך להיות, אחרי שנה, נתקדם.

אריאל יעקובי: זאת אמירה מאוד קשה, לפחות מצדנו.

גלעד ארדן: אני מבקש ממך להבהיר כי יכול להיות שאני לא הבנתי למרות שכל השאר הבינו.

גלעד ארדן: ההתחייבות שמופיעה במכתב שלכם לגבי העלאת המחירים בחלק מהתעריפים של חברת הדואר, היא כבר הייתה צריכה לקרות בלי קשר אם הם מוכיחים לך שיש הפסדים או אין הפסדים.

אריאל אטיאס: לא.

אריאל אטיאס: אלה שני דברים נפרדים.

אריאל אטיאס: יש תעריפים של הבנקים, תעריפים כספיים וזה בנק הדואר.

אריאל אטיאס: משם צריכים להגיע 36 מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: דוח ועדת שגיא עסק עם שירותי חברת הדואר ולא בנק הדואר.

אריאל אטיאס: זה כבר נגמר, נסגר, נחתם.

גלעד ארדן: לא נסגר ולא נחתם.

אריאל אטיאס: חברת הדואר.

גלעד ארדן: הנה, זה מה שכתוב כאן.

אריאל אטיאס: הפעולות, ה-36 מיליון שקלים, אלה משירותים כספיים של בנק הדואר.

גלעד ארדן: תמחור עלויות חברת הדואר.

אריאל אטיאס: שירותים כספיים, הכוונה למה שהזכיר חיים.

גלעד ארדן: זה מה שמתעכב בגלל חוסר שיתוף הפעולה.

אריאל אטיאס: כן.

אריאל אטיאס: זה דוח ועדת שגיא.

גלעד ארדן: מדינה לא יכולה כל פעם לחכות שיהיה משבר בחברה ואז לעשות תוכנית הבראה עם פיטורים והאוצר יביא כסף כדי לממן פרישה וכולי.

גלעד ארדן: כמו שחיים אמר, אנחנו צריכים לשאוף לכך שחברת הדואר תהיה חזקה, משגשגת, שהעובדים יוכלו לפרוש ממנה בכבוד וכולי.

אריאל אטיאס: זה משהו אחר לגמרי.

אריאל אטיאס: אני מזכיר נושא נוסף.

גלעד ארדן: בלי קשר לפיטורין, יש הצדקה לשביתה לפי מה שאתה אומר, כי הם לא מקבלים תוספת כספית שמגיעה לחברה לשם יציבותה – ולא כדי למנוע פיטורי עובדים – הם לא מקבלים את זה בגלל ששני שרים לא מצליחים להגיע להסכמה, השביתה מוצדקת.

אריאל אטיאס: לא, אני אומר שני דברים נפרדים.

אריאל אטיאס: מה שאמרתי שיש מכתב זה לגבי השירותים של חברת הדואר.

אריאל אטיאס: כאשר נקבע דוח ועדת שגיא, התעריפים של הבולים וכל העסק הזה, נאמר במפורש שאם כתוצאה מפתיחת השוק לתחרות והגבלה של הדואר בדואר הכמותי ייפגעו העובדים והחברה תוכיח שהיא נפגעה כתוצאה מזה, ישונו התעריפים.

אריאל אטיאס: זה מה שנאמר.

אריאל אטיאס: זה לגבי זה.

אריאל אטיאס: ה-36 מיליון שקלים שאנחנו מדברים עליהם זה משהו נפרד שנעשה כתוצאה מהדיאלוג הקודם שהיה מול הדואר והאוצר שמטרתו לתת לחברת הדואר - ולא חשוב אם היא מרוויחה או מפסידה – 36 מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: האם מגיע להם?

אריאל אטיאס: כן.

אריאל אטיאס: האם זה בסדר שזה מתעכב?

אריאל אטיאס: חמור מאוד.

אריאל אטיאס: האם אנחנו עומדים בכל מה שדוח ועדת שגיא אמר?

אריאל אטיאס: כן.

אריאל אטיאס: מי שלא עומד בכל מה שנאמר בדוח ועדת שגיא, בפרט לגבי השורה הזאת שאמרתי, ביטוח לאומי, קצבאות, 2 מיליון פעולות בשנה, זה משרד האוצר.

ברוך ויצמן: שמענו את זה לפני חצי שנה כחלק מהבעיות.

יורם מרציאנו: אדוני השר, אתה בעצם אומר שאתה מצדיק את העובדים ואתה מבין אותם.

אריאל אטיאס: כל הזמן אני מצדיק את העובדים.

יורם מרציאנו: בסדר, אז על מה אנחנו באים בטענות?

יורם מרציאנו: על חמלה, תחזרו לעבוד, אתם פוגעים בשכבות החלשות?

יורם מרציאנו: מי נותן להם היום תשובות?

יורם מרציאנו: הם נכנסו לישיבה הזאת ויצאו מהישיבה הזאת כשהם באותו מצב ואין להם תשובה.

אריאל אטיאס: אני אומר משהו אחר.

אבשלום הרן: אני מודה שהדיון כאן הוא אלגוריה ממש זועקת לשמים על מצבה של מדינת ישראל.

אבשלום הרן: כל הצדדים צודקים אבל לא מסוגלים שלושה גורמים לשבת ביחד עד שיצא עשן לבן.

אבשלום הרן: הנהלת הדואר עם העובדים, משרד האוצר, משרד התקשורת צריכים לשבת ולהגיע לפתרון שהפרמטרים שלו נוסחו כהתחייבות מפורשת של שני שרים.

אבשלום הרן: בינתיים מה שקורה כאן לוקחים את תושבי הפריפריה ומחזיקים אותם בגרון.

אבשלום הרן: הם תמיד הראשונים.

אבשלום הרן: הדואר תפס את השיטה.

אבשלום הרן: תופסים את הפריפריה, זה לוחץ, חברי הכנסת יבואו ויצעקו.

אבשלום הרן: איך אתם אנשי האוצר ושר התקשורת ישנים טוב בלילה כאשר אתם יודעים שזאת רק שאלה של לומר אתה צדוק?

אבשלום הרן: 50 שקלים כן, עמלה כזאת לא.

אבשלום הרן: לא משנה, אבל המודל של הפתרון הוא ברור.

אבשלום הרן: לכן, איך אתם ישנים טוב בלילה?

אבשלום הרן: אני שומע את האימא הזאת ברדיו אומרת שאין לה קצבת ילדים ואין לה ממה לחיות, ויש כאן מאות אלפי זקנים שלא יקבלו ב-28 בחודש את הקצבאות שלהם ואחרים ישבו כאן לריב על סיפורים.

אבשלום הרן: מילא, אם היו חילוקי דעות תהומיים, אבל אתם אומרים שכולם יסבלו ובסוף רק תחת סבל תגיעו לפתרון שכולכם יודעים אותו ולתפארת מדינת ישראל.

אבשלום הרן: אחרי כן נזרוק 100 מיליון שקלים על חגיגות ונצבוט לנו את הלחיים, אבל אף אחד כאן בקהל, מקבלי ההחלטות, לא מחליט.

אבשלום הרן: אדוני השר, אתה שכנעת אותי לחלוטין.

אבשלום הרן: אתה צודק בכל מילה.

אבשלום הרן: תעזוב אותי מה-25 ביוני.

אבשלום הרן: חסרים לך מנופים להכריח את שר האוצר לשבת אתך ולגמור את זה?

אבשלום הרן: מה כל הסיפורים האלה?

יורם מרציאנו: יותר חמור כאן זה שבאו אלינו לפני 10 חודשים לאשר את הרפורמה הזאת ועבדו עלינו כחברי כנסת ועבדו על ועדת הכלכלה.

יורם מרציאנו: זה יותר חמור.

יורם מרציאנו: הממשלה עבדה עלינו ועבדה על ועדה בכנסת והשתמשו בנו והשתמשו בוועד העובדים, השתמשו בהנהלה והשתמשו בכולם.

יורם מרציאנו: אני מעריך את הכנות של השר שאומר שהם לא מתכוונים לעמוד בהסכם.

יורם מרציאנו: זה הרבה יותר חמור, שעבדו עלינו.

יורם מרציאנו: הם רימו אותנו.

יורם מרציאנו: זה מעשה רמייה.

אבשלום הרן: אני בא אתמול בערב מאשקלון ושמעתי אנשים.

אבשלום הרן: שם נופלים טילים, והם לא הלכו לרופא כי הם פחדו לצאת החוצה, ואנשים סובלים באופן אמיתי כך שאתם לא יכולים להוסיף להם את זה.

אבשלום הרן: זה לא חכם, זה לא נבון, זה גם לא תורם לכם כלום במאבק.

אבשלום הרן: תהיו אתם החזקים.

ברוך ויצמן: לא בכדי אמרתי שקודם אני רוצה לשמוע את הצדדים.

ברוך ויצמן: אני רוצה לדבר קודם כל אל שר התקשורת.

ברוך ויצמן: אני מאוד מודה לך על הדאגה לעובדים אבל אל תעשו מאתנו קטנים וכאלה שמאיימים עלינו.

ברוך ויצמן: ההנהלה עוד רחוקה מלאיים עלינו.

ברוך ויצמן: אנחנו עצמאים ואנחנו יודעים בדיוק מה אנחנו מחליטים.

ברוך ויצמן: תאמין לי אדוני השר שדוחות כספיים שקופים ואנחנו רואים אותם ואנחנו יודעים בדיוק על מה אנחנו נאבקים.

ברוך ויצמן: אנחנו לא נאבקים סתם בגלל שהמנכ"ל אמר כך או אמר אחרת או שהוא מאיים עלינו.

ברוך ויצמן: עברנו את הגיל הזה.

ברוך ויצמן: אני מבקש ממך אדוני השר, אני מכבד את הגישה החברתית שלך, ואנחנו מכירים ומוקירים את זה, אבל בוא תתייצב יחד עם הנהלת החברה עם הוועדים מול האוצר בכלי התקשורת וביחד נלך.

ברוך ויצמן: למה אתה תלך לבד, אנחנו לבד וההנהלה לבד?

ברוך ויצמן: בואו ביחד נעשה את המאבק לטובת כולנו.

אריאל אטיאס: מי הציע לכם את זה פעם ופעמיים ושלוש וארבע וחמש ושש?

ברוך ויצמן: אתם מדברים בחדרי חדרים ואנחנו לא יודעים מי נגד מי.

ברוך ויצמן: תתייצב עם הנהלת החברה ועם עובדי החברה ביחד מול האוצר.

ברוך ויצמן: אם זה יהיה, אנחנו נצליח.

ברוך ויצמן: ועדת שגיא לטעמי ולעניות דעתי שבקה חיים.

ברוך ויצמן: אני אומר שהאוצר בחר בדיוק את הנקודות הטובות לו מוועדת שגיא.

ברוך ויצמן: אנחנו לא שירותי הרווחה של האוצר ושל המדינה.

ברוך ויצמן: בקטע הזה אני אומר לכם שממחר אנחנו מחריפים את העיצומים שלנו בנושא הביטוח הלאומי.

ברוך ויצמן: אם הממשלה לא תשלם, לא ניתן ביטוח לאומי.

ברוך ויצמן: אנחנו לא שירותי הרווחה.

יורם מרציאנו: אני איש חברתי כמוך.

יורם מרציאנו: תפגעו בבטן של האנשים החזקים ולא בחלשים, לא בנכים ולא באלמנות.

ברוך ויצמן: לנו אין כלים, אין לנו שאלטר במדינה ולכן, אני מתנצל בפני כל עם ישראל, מתנצל שאנחנו פוגעים בו, אבל אין לנו ברירה.

ברוך ויצמן: או שאנחנו פוגעים או שאנחנו נפגעים.

ברוך ויצמן: אתם חושבים שאנחנו נהנים מההשבתה?

ברוך ויצמן: אני דורש ומבקש שהיום או שתיושם רשת הביטחון ככתבה וכלשונה או שאנחנו לא מפסיקים את העיצומים שלנו למרות שאני מקבל את פניית היושב-ראש ומודיע שלגבי עוטף עזה בקטע הזה, אנחנו בהחלט נענה לבקשת היושב-ראש, לבקשת עופר עיני שגם פנה אלי ולבקשת המנכ"ל שגם הוא פנה אלי.

ברוך ויצמן: אני מבקש שבפריפריה יבינו אותנו כי אין מצב אחר, או שאנחנו נפטר עובדים או שאנחנו נותנים שירות.

עזרא רבינס: אין לי טענות לדואר.

עזרא רבינס: אני מכבד אתכם ואני מבין את המאבק שלכם.

עזרא רבינס: נסעתי שלוש שעות מהערבה התיכונה לכאן ושעתיים אין קליטת רדיו.

עזרא רבינס: אולי בהזדמנות הזאת ששר התקשורת נמצא כאן, צריך לחשוב גם על זה.

ברוך ויצמן: אנחנו בהחלט חושבים להקים ועדת חריגים בתוך החברה וגם בהסתדרות.

ברוך ויצמן: בוועדת החריגים נדון בכל מקרה לגופו ונענה לבקשות התושבים בהתאם לצורך.

אבי אובנטל: אני בא מהצפון.

אבי אובנטל: התושבים שלנו רותחים מזעם על כך שמכתבים ודברי דואר לא מגיעים אליהם.

אבי אובנטל: אנחנו סובלים מספיק ובהחלט אני מצטרף לדברי עזרא ידידי.

גלעד ארדן: אני מציע לכם להציף את לשכת שר האוצר בטלפונים של כל התושבים וכל הישובים במקום.

אבי אובנטל: אתם בהחלט יכולים לווסת את המאבק שלכם ולא להתמקד כל הזמן ביישובי עוטף עזה ובגבול הלבנון, בערבה ובכל המקומות האלה.

ברוך ויצמן: האוצר יצר את הפריפריה בוועדת שגיא.

יורם מרציאנו: אם תדע מה התשובות שלהם באמת לנושא הפריפריה, מה הם חושבים על הדואר ואיך הם מדברים, זה בכלל לא דבר שמעניין אותם.

יורם מרציאנו: אם זה היה מעניין אותם, לא העובדים של הדואר אלא היו מעניינים אותם התושבים שלך לפחות ברמה של מנכ"ל, הממונה על התקציבים, זה לא היה כך.

יורם מרציאנו: אני מאוד מכבד את חיים, אבל אני אומר לך שזה לא מעניין אותם.

שמעון פרג ון: מילה אחת לגבי הפריפריה ולמה אנחנו לא פוגעים בבטן הרכה.

שמעון פרג ון: האבסורד שנוצר במדינת ישראל שבעצם בשם הרפורמה לתושבי ישראל, חדרה-גדרה בלבד.

שמעון פרג ון: באותם ישובים שאנחנו כרגע עוצרים, אין תחרות ואם אנחנו נלך להכות באותה בטן רכה שאתם מבקשים מאתנו, ואנחנו היינו ששים בשמחה להכות שם, שם ישנם מתחרים, שם אף אחד לא יזעק כי שם ישנם מתחרים והמתחרים לא מגיעים אליכם לפריפריה.

שמעון פרג ון: אף אחד מהיושבים בין מקבלי ההחלטות לא אילץ אותם להגיע אליכם.

שמעון פרג ון: התחרות סגורה לגבי חדרה-גדרה.

שמעון פרג ון: אתם יודעים ש-365 ימים בשנה אנחנו מגיעים אליכם באהבה ומה שקורה כרגע זה רק היומן מכיוון שאם דואר ישראל חלילה ימשיך להפסיד, אף אחד לא יגיע אליכם.

שמעון פרג ון: כאן זה נעצר.

שמעון פרג ון: מכאן ואילך אין יותר משחקים מכיוון שמדובר בחיי העובדים שלנו על משפחותיהם שאלה אנשים קשי יום שכל מטרתם היא להתפרנס בכבוד בדואר ישראל.

שמעון פרג ון: אנחנו נביא את המשמעות הזאת לכל בית במדינת ישראל.

שמעון פרג ון: אני מבקש ממך היושב-ראש והמכובדים שעוזרים לנו כאן

שמעון פרג ון: לעזור לנו אך ורק בדבר אחד והוא להמשיך ולתת לנו להתפרנס בכבוד ולתת באהבה את השירותים שלנו לכם.

אריאל יעקובי: אני חושב שכל מי שצופה בדיון הזה, ובעיקר חברי הוועדה הנכבדים ושר התקשורת, שומע את החרדה האמיתית מקולו של ברוך ומקולו של שמעון.

אריאל יעקובי: אנחנו מייצגים פרנסה של אנשים שמשתכרים שכר מינימום פלוס כי זה מה שמרשה מדינת ישראל לשלם במינימום במדינת ישראל.

אריאל יעקובי: לצערי הרב הביאו לוועדה הזאת תוכנית שהמשמעות של התחרות שלה בחלק העקיף היא שמדינת ישראל דוחפת תחרות על כסף שמקבל העובד, קרי, מי יסכים להעסיק עובד בפחות משכר מינימום.

אריאל יעקובי: לכו לתחרות בדואר הכמותי, אתם תראו שהוויכוח שם הוא לא על ערך המעטפה, כמה יעלה לחלק את המעטפה אלא הוויכוח הוא על איזה חברה תהיה מסוגלת לשלם פחות משכר המינימום לעובדים שלה על מנת להתחרות בחברת הדואר.

אבי הוכמן: חברי הכנסת, אדוני השר, מדינת ישראל היא הבעלים של חברת הדואר.

אבי הוכמן: אני המנכ"ל ואתי ביחד יש הנהלה ויש עובדים.

אבי הוכמן: אני חושב שכולם מכירים את המספרים של חברת דואר ישראל.

אבי הוכמן: אני גם דואג להעביר את הנתונים באופן שוטף למשרד התקשורת גם אם הם עדיין לא מבוקרים על ידי רואי החשבון, אבל המספרים עוברים אל משרד התקשורת.

אבי הוכמן: אני כמנכ"ל, תפקידי לבוא ולהתריע ולבנות תוכנית למצבים שמתפתחים.

אבי הוכמן: אנחנו נמצאים בסיטואציה שלצערי הרב אנחנו נכנסים לגירעון.

אבי הוכמן: אנחנו לא משני צדי המתרס אלא אנחנו במקום אחד.

אבי הוכמן: המטרה שלנו היא לגרום לכך שחברת דואר ישראל תצליח, גם בשבילנו ובראש ובראשונה לתושבי מדינת ישראל.

אבי הוכמן: מבנה ההוצאות של חברת דואר ישראל, אם חברת דואר ישראל נקלעת לקשיים, במבנה הוצאות של חברת דואר ישראל שרוב ההוצאה הולך לשכר, שום תוכנית הבראה שלא תהיה לא יכולה להיות לצערי הרב בלי לגעת בנושא העובדים.

אבי הוכמן: ולכן אני אשמח לכל פתרון.

אבי הוכמן: אמרתי את זה קודם בדבריי ואני אומר את זה גם עכשיו.

אבי הוכמן: אני אשמח לכל פתרון, אבל אני צריך את הפתרון.

אבי הוכמן: אני אשמח לא להיות כאן בסיטואציה הזאת אלא להתמקד בפיתוח חברת דואר ישראל.

אבי הוכמן: תודה רבה.

אבשלום הרן: חשבתי לא להגיב, עד שנאמרו הדברים האחרונים.

אבשלום הרן: אני בהחלט שותף למצוקות של עובדי חברת הדואר.

אבשלום הרן: גם החברה שלנו מעסיקה היום כ-650 עובדים מדימונה ועד נהריה ותכף אני אסביר למה מדימונה ועד נהריה ולא בכל הארץ.

קריאה: דפוס בארי חי מדואר ישראל בהתחלה.

אבשלום הרן: לא, הוא מפרנס את דואר ישראל.

גלעד ארדן: זה לא הנושא.

אבשלום הרן: אנחנו בהחלט שותפים למצוקות של העובדים.

גלעד ארדן: זה לא הנושא וזה לא יהיה מרכז הדיון.

גלעד ארדן: אני מאפשר לו להגיב ומבקש מכם להקשיב לו בנימוס כמו שהוא הקשיב לכם ונסכם את הדיון.

אבשלום הרן: אני רוצה לומר שנכון להיום התחרות בשוק הצליחה להתפתח למצב של 4,5 אחוזים מהיקף השוק אבל אך ורק 4,5 אחוזים.

אבשלום הרן: יכול להיות שאחת הסיבות לכך היא שמסוף 2007 ועד היום, בסוף 2007 ירדו המחירים בדואר הכמותי ביותר מ-20 אחוזים לפי המלצות ועדת שגיא.

אבשלום הרן: נכון להיום הנושא של התחרות הוא אולי התירוץ אבל הוא לא הסיבה.

אבשלום הרן: אני לא יודע מה הסיבה ויש כאן מספיק אנשים חכמים שיטפלו בזה כי התחרות היום היא בסך הכל 4,5 אחוזים מהשוק.

קריאה: כל מה שאנחנו רוצים זאת תחרות הוגנת.

אבשלום הרן: גם בתל-אביב עדיין דואר ישראל מחלק 95 אחוזים מדברי הדואר.

חיים פרננדס: אני רוצה לומר שוב, גם על רקע הדברים שנאמרו כאן אחרי הדברים הראשונים שאמרתי, ואני קובע באופן חד משמעי שמשרד האוצר הוא לא צוואר הבקבוק לדיון שמתקיים כאן היום.

חיים פרננדס: אנחנו בכתובים, עם העתקים לכל הגורמים הרלוונטיים, פנינו שלוש פעמים במהלך חצי השנה האחרונה למשרד התקשורת בהצעות שונות לאחר התחייבות שני השרים.

חיים פרננדס: עד היום לא קיבלנו שום התייחסות ממשרד התקשורת לגבי מודל אחר שמייצר את אותם 36 מיליוני שקלים.

גלעד ארדן: אני חייב להבין משהו לפרוטוקול.

גלעד ארדן: ועדת שגיא המליצה שאותם 36 מיליון שקלים יגיעו מכיסם של האזרחים או מכיסה של הממשלה?

חיים פרננדס: אני מיד אתייחס.

חיים פרננדס: עד היום לא קבלנו שום הצעה ממשרד התקשורת שמייצרת תעריפים או מייצרת הכנסות לחברת הדואר ברמה שנתית של 36 מיליוני שקלים כנגזר מעדכון תעריפים של השירותים הבנקאיים.

יורם מרציאנו: אתה אומר ששר התקשורת לא אומר אמת?

יורם מרציאנו: הוא נתן לנו דיווחים לא אמיתיים כאן?

יורם מרציאנו: אתה אומר כאן דברים חמורים על שר.

חיים פרננדס: לגבי סוגיית הביטוח הלאומי.

חיים פרננדס: באופן עקרוני - אם תרצו, נוכל לפרט אחרי כן בצורה יותר מסודרת – ביטוח לאומי מעביר למוטבים את הכספים ואת הקצבאות בשתי דרכים, באמצעות בנק הדואר, וכמובן יש דרכים אחרות, זה עובד בשני מודלים או בשתי דרכים של העברה: האחת, לבעלי חשבונות בבנק הדואר שהחשבון שלהם מזוכה בקצבה, והשנייה, באמצעות שוברים שבעל זכאות מגיע לסניף הדואר ומקבל את הקצבה.

חיים פרננדס: כלומר, מי שהוא איננו בעל חשבון.

חיים פרננדס: אנחנו במפורש אומרים שצריך לעדכן את התעריף כפי שהמליצה ועדת שגיא כדי 21 שקלים לגבי כל אותן פעולות שביטוח לאומי מעביר כספים למוטבים שמגיעים לסניף הדואר, מייצרים עלות, ומקבלים את הקצבה שלהם.

חיים פרננדס: כלומר, לעדכן את התעריף בלי ה-21 שקלים לגבי אותם מוטבים שאין להם חשבון בבנק הדואר.

גלעד ארדן: מי משלם את ה-21 שקלים?

חיים פרננדס: הביטוח הלאומי.

גלעד ארדן: זה לא יורד מהקצבה.

חיים פרננדס: זה לא יורד מהקצבה.

גלעד ארדן: זאת עמדתכם.

חיים פרננדס: כן.

גלעד ארדן: איפה הביטוח הלאומי?

חיים פרננדס: ניסיתי להסביר שיש שתי דרכים שביטוח לאומי מעביר את הקצבאות למי שבעל חשבון ולמי שאינו בעל חשבון.

חיים פרננדס: למי שאינו בעל חשבון, מבחינתנו העדכון יכול לבוא בדיוק כמו שהמליצה ועדת שגיא כדי 21 שקלים לגבי אותן פעולות.

חיים פרננדס: למי שהוא בעל חשבון, אין שום הצדקה, לא כלכלית, לפי נתוני חברת הדואר שראינו מבחינת העלויות, לא לפי מה שקורה במערכת הכספית כולה, כי גם היום הביטוח הלאומי מעביר תשלומים וקצבאות למבוטחיו בבנקים אחרים בלי שהוא מחויב – וצריך להזכיר את זה – בגין אותה פעולה.

חיים פרננדס: לכן אנחנו חושבים שהעדכון הזה של אותם 21 שקלים צריך לבוא רק לגבי חשבונות.

גלעד ארדן: אתה אומר שזה לא עולה כסף לבנקים האחרים, הזמן של הפקיד.

גלעד ארדן: עוד מעט יש לי ישיבה מול המפקח על הבנקים.

גלעד ארדן: זה עולה כסף ואפילו אם יש לך חשבון שמחזיק כסף, גובים ממך עמלה בסך 6 שקלים לכל פעולה מול פקיד.

חיים פרננדס: זה בדיוק העניין.

חיים פרננדס: אני לא מצליח לפצח ולהסביר את שני הנתיבים.

חיים פרננדס: לגבי הנתיב שמגיע מישהו והוא לא בעל חשבון ומושך את קצבתו, אנחנו חושבים שצריך לעדכן את התעריף כדי 21 שקלים ואני אומר את זה במפורש וגם כתבנו את זה.

חיים פרננדס: כבר חצי שנה אנחנו כותבים את זה למשרד התקשורת.

חיים פרננדס: לגבי אותם אנשים שהם בעלי חשבונות ומזוכים באופן אוטומטי, זאת פעולת מחשב ואין פה שום עלות שנוצרת מבחינת הפקיד עצמו, החשבון שלהם מזוכה.

חיים פרננדס: ככל שיש עלות לדבר הזה, היא זעירה, היא בטלה בשישים ויש לך גם את הנתון כאשר אתה רואה שבמערכת המסחרית בכלל לא מחייבים אותם.

יורם מרציאנו: אנחנו נעשה עסקה לפיה הבנקים לא יגבו והדואר לא יגבה.

חיים פרננדס: אני חוזר ואומר בסוף דבריי, והדברים כתובים, שמשרד האוצר איננו צוואר הבקבוק לכל הסיטואציה שנוצרה כאן.

חיים פרננדס: משרד האוצר מצר על הסיטואציה שנוצרה כאן.

חיים פרננדס: בסוף דבריו אמר שר התקשורת שיש להם איזושהי הצעה.

גלעד ארדן: למה ביטוח לאומי לא מתחיל לשלם בינתיים עבור הקצבאות שמשולמות לאלו שאין להם חשבון?

חיים פרננדס: אנחנו עד עכשיו הלכנו למודל שמעדכן את התעריפים כדי 36 מיליון שקלים.

חיים פרננדס: מה שאני מדבר כרגע בוודאי לא ממלא את ה-36 מיליוני שקלים.

חיים פרננדס: הוא חלק אבל הוא חלק קטן ולא גדול.

גלעד ארדן: מצמצמים את גדר המחלוקת.

חיים פרננדס: אפשר לחשוב על מודל שהשרים יאשרו סט אחד של שירותים ואחרי כן יאשרו סט נוסף של שירותים.

חיים פרננדס: עדיין זה לא יפתור את הבעיה.

גלעד ארדן: כמה זה מתוך ה-36 מיליון שקלים?

חיים פרננדס: 2 מיליון שקלים.

חיים פרננדס: סדר גודל.

חיים פרננדס: זה עדיין לא יפתור את הבעיה הקשה שיש כאן, כמו שנאמר על ידי חברי כנסת רבים, של מחויבות שלטונית שאנחנו לא עומדים בה.

חיים פרננדס: זה לא יפתור את הבעיה.

יורם מרציאנו: מה קורה בינתיים?

יורם מרציאנו: מה אתה אומר להם עכשיו?

ברוך ויצמן: הוא אומר לנו להמשיך בשביתה.

גלעד ארדן: גם אנחנו נאמר לכם את זה.

אריאל אטיאס: רק למען הסדר הטוב והדיוק של הדברים שנאמרו כאן וכדי לסבר את המחלוקת.

אריאל אטיאס: אומר חיים פרננדס ש-165 אלף פעולות יש בשנה לאנשים שהם לא בעלי חשבון.

אריאל אטיאס: מסכימים במשרד האוצר שעל זה יחול דוח שגיא.

אריאל אטיאס: אני רוצה לומר דבר שהוא חד ואנחנו מספיק מכירים ואני מעולם לא שיניתי מדבריי.

אריאל אטיאס: לא נכתב בדוח ועדת שגיא ואפילו ברמז שההמלצה שלהם ל-21 שקלים היא רק למי שאין לו חשבון.

אריאל אטיאס: זאת פרשנות של אגף התקציבים.

קריאה: נכון.

אריאל אטיאס: אותו אגף תקציבים שמסכים לשלם ביד ימין על 165 אלף פעולות מתוך מעל 2 מיליון פעולות 21 שקלים, לא מסכים לשלם ולו שקל אחד, ובאתי אליהם בהצעות ועוד מעט אני אתייחס להצעות ואומר מה כתוב ומה לא כתוב, באתי אליהם בהצעות שישלמו לא 21 אלא חצי, רבע, תאמרו מה כן.

אריאל אטיאס: התשובה היא אפס, לא מוכנים לשלם פרוטה.

אריאל אטיאס: אתם יודעים מה התשובה?

אריאל אטיאס: בגלל שיש להם עסקאות עם הבנקים המסחריים שדרכם המדינה מעבירה לבעלי חשבונות בבנקים מסחריים, כדי שהם לא יהיו חשופים לתביעות שהבנקים המסחריים יבקשו מהם כסף, לכן הם לא מוכנים לשלם לאנשים ולבנק שהמדינה אמורה, צריכה וחייבת לתמוך בו.

אריאל אטיאס: אלה העובדות.

יורם מרציאנו: כשאני הולך לבנק לפתוח חשבון, אני משלם 50 שקלים?

אריאל אטיאס: אתה משלם דמי ניהול קבועים.

גלעד ארדן: בבנקים מסחריים זה מגיע ל-78 שקלים בשנה בממוצע.

אריאל אטיאס: אני שמח שאתה יותר מחמיר ממני, כי תבינו על מה הוויכוח.

אריאל אטיאס: משרד האוצר מציע לממן את ה-36 מיליון שקלים בין היתר מדמי ניהול קבועים כאילו יש לך חשבון בבנק מסחרי, וכך הוא רוצה לממן את רשת הביטחון.

אריאל אטיאס: אנחנו לא רוצים טובות אלא אנחנו רוצים שמשרד האוצר יעמוד בדוח ועדת שגיא.

אריאל אטיאס: המילה הזאת של בעל חשבון או לא בעל חשבון לא מבוססת עלות אלא זאת פרשנות.

אריאל אטיאס: זאת הפרשנות שלנו לדוח ועדת שגיא.

אריאל אטיאס: זה לא נכתב בשום מקום ולכן, למרות זאת, מכיוון שאני יודע – ואני אומר את זה על סמך שיחות והתרשמות – שלמשרד האוצר פחות איכפת מה יקרה שם, עם השביתות ובלי השביתות, מאשר למשרד התקשורת, לכן אני מנסה למצוא פתרונות חלופיים.

אריאל אטיאס: לא יהיה פתרון שהאזרחים בעלי החשבונות התפרנים הם ישלמו את רשת הביטחון.

אריאל אטיאס: אין סרט כזה.

אריאל אטיאס: בטח לא כאשר דוח ועדת שגיא כותב שהמדינה צריכה לשלם, בטח לא שיבקשו מהאזרחים לשלם והמדינה שיכולה להטביע את הדואר בכסף לא תשלם פרוטה על 2 מיליון פעולות בשנה.

אריאל אטיאס: אני לא מכיר סרט כזה.

מאיר אסרף: יש התחייבות שלטונית להעביר כסף לחברת הדואר על מנת לשמור על היציבות.

מאיר אסרף: את ההתחייבות הזאת משרד האוצר דואג לא למלא.

מאיר אסרף: אנחנו שומעים כאן משר התקשורת שלו אין בעיה למלא את ההתחייבות, מבחינתו אין לו התנגדות ומקובל עליו שהכסף יעבור, הכסף שמגיע לפי התחייבות שלטונית.

מאיר אסרף: שמענו כאן מהסתדרות עובדי המדינה הצעה לקבל החלטה להעביר את הכסף.

גלעד ארדן: אני רוצה לסכם את הישיבה ומבקש את אישור חברי הכנסת לנוסח ההחלטה.

גלעד ארדן: מבחינת ועדת הכלכלה, אם עד סוף השבוע לא יימצא פתרון למשבר הזה, כל מה שאושר כאן במסגרת הרפורמה בטל ומבוטל.

גלעד ארדן: אני יודע שזה עבר בחקיקה ראשית, אבל אפשר גם לשנות את החקיקה הראשית הזאת.

גלעד ארדן: לכן סיכמתי עם חבר הכנסת מרציאנו שהוא יעמוד בראש צוות שיכין הצעת חוק מטעמנו, יחתמו עליה אני מעריך כל חברי הוועדה, וההצעה הזאת תשנה מחדש את כל כללי המשחק בתחום הזה.

גלעד ארדן: אם צריך לאפשר להם להוריד מחירים בתחום הכמותי, זה יהיה בהצעת החוק, ואם צריך לעשות דברים אחרים ולשנות את הרפורמה, גם זה ייעשה.

גלעד ארדן: אם אתם – ואני לא אומר את זה אליך אישית – אם ממשלת ישראל לא עומדת בהתחייבויות שלה, גם הכנסת לא צריכה לעמוד ביוזמות חקיקה שעברו כאן בוועדה.

גלעד ארדן: אני שוב אומר שזאת התוצאה הרעה ביותר שיכולה להיות, אבל מי שמביא אותה, אלה משרדי הממשלה.

אבשלום הרן: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק גם אם תלך מהר מאוד, היא תיקח שבועיים-שלושה.

אבשלום הרן: בינתיים על שולחנך כמדי יום יש כל מיני בקשות ממשרדי ממשלה לגבי אישורים.

גלעד ארדן: לא הרבה.

אבשלום הרן: מגיעים.

אבשלום הרן: תוסיף לסיכום שאם עד יום ראשון לא מגיעים לפתרון, משבוע הבא כל דרישות הממשלה כאן מהוועדה, אין עליהן דיון.

אבשלום הרן: עד אשר הם יקיימו חלק שהוועדה אישרה אותו, שהוועדה נתנה לרשת הביטחון אישור הסכם, הם לא מקיימים הסכמים ואתה לא מאשר לממשלה שום דבר מיום ראשון.

גלעד ארדן: אין לי בעיה להוסיף את זה אבל אני אומר שאין הרבה אלא יש כמה תקנות של משרדי ממשלה שונים.

גלעד ארדן: נוריד אותם מסדר היום.

יורם מרציאנו: אני מבקש שנגביל את זה בלוחות זמנים.

יורם מרציאנו: אמרת עד סוף השבוע ואחר כך נעביר את הצעת החוק.

גלעד ארדן: בתחילת שבוע הבא.

אורית נוקד: אני לא חברה בוועדת הכלכלה אלא בוועדת הכספים וכמובן שאני אצטרף להצעת החוק הזאת.

ברוך ויצמן: רבותיי, לגבי עוטף עזה, אנחנו אומרים שמהיום אנחנו מפסיקים את ההשבתה שם.

ברוך ויצמן: מהיום אנחנו מקימים שתי ועדות חריגים, אחת בתוך חברת הדואר וכבר עכשיו ניתן את מספר הפקס שלה כך שכל אזרח במדינת ישראל שנמצא במצוקה יוכל לפנות דרכו.

ברוך ויצמן: הוועדה השנייה מיועדת לחריגים שבחריגים והיא תהיה בהסתדרות בראשותו של פריאנטי מטעם ההסתדרות.

גלעד ארדן: מה לגבי הקצבאות?

קריאה: נודיע ליושב-ראש שאנחנו הולכים בכיוון שהיושב-ראש הציע.

ברוך ויצמן: אנחנו הולכים לכיוון אבל ככל שהכיוון של הוועדה מתקדם באמת ויש לנו לוח זמנים לדברים, אנחנו נוכל להתקדם ולהיענות לבקשה ובכלל זה שנושא הקצבאות יוסר מסדר היום.

ברוך ויצמן: אני רוצה לברך אותך על ההצעה ואני מבקש לקבל לוח זמנים של הוועדה בקטע הזה.

אבי הוכמן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, על מנת לא להחריף את הבעיה הכלכלית, התעריפים של בנק הדואר פגים בסוף החודש.

אבי הוכמן: יש להביא את זה לוועדה הזאת לאישור לפני תום החודש כי אחרת גם על התעריפים הקיימים של בנק הדואר נצטרך לגבות אפס ב-1 ביולי.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.