ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 437, 2008-06-10 12:00

מיכאל מלכיאור: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: במסגרת דיון מהיר יש לנו שתי הצעות לדיון מהיר בגלל השבתת הלימודים בירכא.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שההצעה הראשונה היתה של חבר הכנסת מוחמד ברכה אז אני אבקש ממנו להתחיל, ואחר כך נשמע את חבר הכנסת יואל חסון באותו נושא שגם ביקש דיון מהיר, ואחר נשמע את משרד החינוך ואת הצדדים.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה להגיד, בגלל אי הבנות וקוצר זמן בגלל השבוע המקוצר אז אנשים מגיעים מהכפר באיחור מסויים, אני מקווה שהם ייכנסו כמה שיותר מהר כדי שנוכל, כדי שיהיה לנו דיון מעמיק ונכון, כמובן לשמוע את הצדדים השונים, אחרת אין טעם.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת מוחמד ברכה בבקשה.

מוחמד ברכה: תודה אדוני.

מוחמד ברכה: ראשית אני באמת מקווה שהאנשים מוועד ההורים מירכא יגיעו.

מוחמד ברכה: כפי שאמר היושב ראש הייתה תקלה בתאום, שאנחנו מתייחסים אליה בהבנה אבל היא לא פותרת את הבעיה, אבל אני מקווה שבמהלך הישיבה הם עוד יגיעו ויגידו מה שיש להם.

מוחמד ברכה: לפני שבועיים השתתפתי בהפגנה מול משרדי המועצה המקומית בירכא, ביום של השבתת הלימודים בכפר על ידי ועד ההורים שם.

מוחמד ברכה: כידוע בירכא יש ועדה ממונה מטעם משרד הפנים.

מיכאל מלכיאור: תיקח כהנחת יסוד שלא ידוע פה שום דבר.

מיכאל מלכיאור: תסביר את הנושא.

מיכאל מלכיאור: אני למשל לא למדתי את הסוגייה אז אני מאוד אשמח ללמוד ממך.

מוחמד ברכה: יש נציג של המועצה המקומית כאן?

מיכאל מלכיאור: החליטו לא להגיע.

מוחמד ברכה: ראש המועצה יכול להיות שהוא עסוק עכשיו בהכנות להתמודדות שלו כראש עיריית טירת הכרמל, והוא עושה את זה אולי באותו רכב שהעמידה לרשותו מועצת ירכא, אבל זה סיפור אחר למקום אחר.

מוחמד ברכה: ועד ההורים אדוני היושב ראש ורבותיי חברי הכנסת והאורחים מתלוננים על חדרים חסרים, על חוסר תחזוקה בצורה שמסכנת את התלמידים, נתוני בטיחות מאוד ירודים, אם זה בחשמל, אם זה בריאות ודברים כאלה, בחצרות מתלוננים על מחסור במקלטים, שחלק מהם משמשים כמחסנים או כמעבדות.

מוחמד ברכה: מדברים על מחסור בבית ספר יסודי שלם, על בית ספר שיש בו אלף תלמידים שצריך לפצל אותו לשניים, ולכן נערמו הרבה בעיות שקשורות בתפקוד הנורמלי של מערכת החינוך בירכא, דבר שהביא את ועד ההורים ורבים מהתושבים להכריז על אותה שביתה שדיברתי עליה בהתחלה.

מיכאל מלכיאור: זו שביתה של יום?

מוחמד ברכה: של יום.

מוחמד ברכה: הוועדה הקרואה משתמשת בצרכים של מערכת החינוך כדי לגבות כספים אבל הכספים האלה לא מגיעים למערכת החינוך.

מוחמד ברכה: אני גם לא בטוח שזה לוועדת החינוך אבל זה מתקשר.

מוחמד ברכה: ראש המועצה מקבל משכורת מהמועצה מטבע הדברים, בנוסף אליו יש חמישה שומרים ועוד שלושה יועצים.

מוחמד ברכה: זאת אומרת סך הכל תשע משכורות שנגזרות מעצם התפקוד של מר טל כראש המועצה הקרואה.

מוחמד ברכה: ולכן התקציב שנכנס של הגבייה הולך לכל דבר.

מוחמד ברכה: מאה חמישים אלף שקל בחודש רק על מר טל והצוות שלו.

מוחמד ברכה: רק.

מוחמד ברכה: ואלה מקבלים את משכורתם עד הגרוש האחרון אבל כל השאר.

מיכאל מלכיאור: ממי הם מקבלים?

מוחמד ברכה: מתקציב המועצה.

מיכאל מלכיאור: אבל אתה אומר שלוקחים את הכסף של החינוך.

מוחמד ברכה: משתמשים בעניין של החינוך כמכשיר לחץ כדי לגבות כספים.

מוחמד ברכה: תיכף אנשים יבואו ויסבירו על השיטות הנהוגות שם.

מוחמד ברכה: אני באמת מקווה.

מוחמד ברכה: אגב היו התכתבויות גם עם משרד ראש הממשלה וגם עם משרד החינוך, לאורך תקופה ארוכה, בין ועד ההורים לבינם.

מוחמד ברכה: והדברים לא מתקדמים בכיוון הנכון.

מוחמד ברכה: אני חושש אדוני היושב ראש שגם החוק של מתן הגנה לכספי חינוך אינו נשמר שם, במיוחד שיש נושא של המשכורות, של האחזקה, וגם כן החוק החדש שחוקקנו אך לפני שבועיים, אני לא יודע אם הוא נכנס לתוקף, אבל אי אפשר להלין על כך שהוא לא מקויים, שאי אפשר להטיל עיקולים או להשתמש בתקציבים שמיועדים לחינוך לשום צורך אחר.

מוחמד ברכה: אני מבקש שמשרד החינוך ייכנס לעובי הקורה על מנת להציל את מערכת החינוך בירכא, גם מהוועדה הקרואה אבל בעיקר להציל את התלמידים שעומדים בפני בעיות קשות של בטיחות וגם דברים אחרים.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנגביל, אני מבין שיש כל מיני דברים אחרים ברקע, באמת להגביל את הדיון לנושא של בית הספר הספציפי ומה שקורה במערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: וכל הדברים מסביב, אם נוכל לפתור את כל הבעיות האלו זה לא נצליח.

מיכאל מלכיאור: אבל שנטפל בגופו של עניין למה שקורה בבית הספר הזה בירכא.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת יואל חסון בבקשה.

יואל חסון: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יואל חסון: אני ביקשתי ליזום את הדיון הזה קודם כל בשל הבעיה הספציפית בבית הספר בירכא, אבל יחד עם זאת גם בגלל שזו לא הפעם הראשונה שאנחנו רואים בתי ספר במגזר הדרוזי, ולא רק במגזר הדרוזי, גם במגזר הלא יהודי, בתי ספר שמבחינה תשתיתית, מבחינת המבנים שלהם הם מוזנחים מאוד, בוודאי יחסית למבנים בערים אחרות, מוזנחים מאוד, לא מטופלים, לא שמורים, לא פועלים שם על פי סטנדרטים שהיו פועלים במקומות אחרים.

יואל חסון: בחלק מהמקומות מגיע עד כדי מצב של סכנת חיים עבור התלמידים ועבור מי ששוהים באותם בניינים.

יואל חסון: אני זוכר, אני לא זוכר אם זה היה גם בירכא או ביישוב אחר לפני מספר חודשים שהראו לנו תמונות, של אם זה ברזיות ואם זה בניינים ואם זה כיתות ואם זה אולמות ומגרשי כדורגל ומגרשים כאלה ואחרים.

יואל חסון: בסופו של דבר כולנו יודעים על מה מדובר, חבר הכנסת ברכה ציין את זה, אמר את זה לא טוב ממני, אבל בסופו של דבר צריך להביא כאן למצב שאנחנו, קודם כל הוועדה חייבת להטיל אחריות ברורה ומיידית על משרד החינוך לתקן ולפעול לתיקון הליקויים האלה.

יואל חסון: אף אחד מאיתנו לא מוכן לקחת על אחריותו סכנת נפשות שיכולה להיות כאן, פגיעה בתלמידים או במורים או בצוותים שנמצאים שם.

יואל חסון: ומעבר לזה, גם אם לא היתה סכנת חיים, יש כאן עניין של איכות לימודים, איכות שמגיעה לכל תלמיד בישראל בעיניי שלא ממומשת במצב שאנחנו רואים שם.

יואל חסון: והשביתה הזאת אגב בעיניי היא בוודאי רמז לבאות, סביר להניח שהדברים האלה יורחבו מעבר ליום אחד.

יואל חסון: בסופו של דבר נפגעים התלמידים שלא מקבלים כאן צורה רציפה של לימודים ועלולים לא לקבל צורה רציפה של לימודים וזה פוגע בשורה התחתונה בילדים.

יואל חסון: אני מבקש אדוני היושב ראש, אחרי שנשמע בוודאי את הנציגים, להיות מאוד חדים בהודעת הסיכום, שהודעת הסיכום חייבת קודם כל להטיל אחריות.

יואל חסון: להטיל אחריות מיידית על משרד החינוך לקחת את האחריות, ואם יש צורך גם על הרשות המקומית, אני לא מכיר את הפרטים בעניין הזה, מי כאן באמת צריך לשאת באחריות.

יואל חסון: אבל אם זה משרד החינוך צריך לומר בפירוש, סיכום של הישיבה הזאת, שאנחנו מטילים אחריות מלאה על המצב הנוכחי על משרד החינוך.

יואל חסון: זה דבר ראשון.

יואל חסון: אלא אם כן נשמע משהו אחר מנציגי משרד החינוך, אבל לא נראה לי שנשמע.

יואל חסון: דבר שני, אנחנו צריכים לקצוב את הדבר הזה בזמן.

יואל חסון: אנחנו צריכים להטיל פה לוח זמנים על משרד החינוך לתיקון הליקויים.

יואל חסון: ואני פה מציע גם לחברים מירכא ולחברים אחרים, אם במידה ורואים שלוח הזמנים הזה לא מקויים, בוודאי הוועדה צריכה לעמוד על כבודה ועל החלטותיה, אבל מעבר לזה יש גם ערכאות אחרות.

יואל חסון: במידה ומשרד החינוך לאחר החלטת הכנסת לא יעשה פה פעולות מיידיות.

יואל חסון: אין הרבה מה לדבר בעיניי, זה מה שצריך להיות, הדברים האלה כבר לא חדשים, הדברים האלה נמשכים ונגררים תקופה ארוכה מידיי.

יואל חסון: לכיוון הזה הייתי מציע לך אדוני היושב ראש ללכת.

יואל חסון: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה לספר לך, היה לנו פה דיון, ביום של השלטון המקומי פה, הוצגו בפני הוועדה נתונים של השלטון המקומי שיש ליקויים מיידיים של מה שנקרא בגדר של חשש סכנת נפשות, לא סתם.

מיכאל מלכיאור: היה גם מעגלים נוספים, אבל מה שבחשש סכנת נפשות, ליקויים של בסביבות נדמה לי שלוש מאות שלושים מיליון שקל, משהו כזה.

מיכאל מלכיאור: וישבו פה הנציגים, גם של השלטון המקומי וגם של משרד החינוך, וכל אחד כהרגלו בקודש, דנו בזה אם אתה זוכר ממש בתחילת הקדנציה הנוכחית, עוד לפני שהיית ממלא מקום ראש הקואליציה, ופשוט משרד החינוך מסיר מעליו את האחריות, אף על פי שבחוק כתוב.

מיכאל מלכיאור: וניסינו ללכת ליועץ המשפטי לממשלה, בחוק כתוב שהאחריות הישירה לבטיחות של בתי הספר זה של המועצה המקומית ושהאחריות הכוללת, זאת אומרת אחריות העל למצב זה של משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: בפועל רוב השנים קרה שמשרד האוצר נותן למשרד החינוך כסף לעניין, משרד החינוך מעביר את זה לרשויות המקומיות, וככה מתקנים כל שנה לפחות את המינימום הדרוש.

מיכאל מלכיאור: השנה החליטו לא להעביר כסף, כמעט לא להעביר כסף, משרד האוצר ומשרד החינוך, אני מניח שמשרד החינוך יגידו זה משרד האוצר ומשרד האוצר יגידו, טוב, שיקחו את זה מתוך התקציב שלהם, משהו כזה, הויכוח הרגיל בין שני המשרדים האלו.

מיכאל מלכיאור: ובפועל אנחנו נמצאים בפני שוקת שבורה, שאי אפשר לסבול את זה.

מיכאל מלכיאור: אבל זה קשור גם למה שאתה דיברת פה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יכולים להחליט מה שאנחנו מחליטים, משרד החינוך יגיד לא נתנו לנו תקציב לעשות את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: השנה מדובר בסכומים שלא מתחילים לכסות את הפיקוח נפש.

מיכאל מלכיאור: אז אני רק מספר לך את זה כי היה לנו דיון מעמיק בנושא.

מיכאל מלכיאור: אני לא ארחיב, אני לא הייתי רוצה לשבת עם אחריות כזאת לגבי תלמידי מדינת ישראל, לא משנה אם במגזר הדרוזי או היהודי או המוסלמי.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, אם מה שאתה אומר זו המציאות הקיימת אני חושב שצריך להטיל פה אחריות אישית.

יואל חסון: אני לא חושב שהורים יכולים להמשיך לשלוח את הילדים שלהם לבתי ספר במצב הזה.

יואל חסון: לא רק שם, גם בכל מקום אחר.

יואל חסון: אם אתה אומר פה שמדינת ישראל באה ואומרת שהשנה גם במקומות שנחוץ ברמה הקיומית לא משפצים כי אין כסף אז אני חושב שצריך לעשות כאן איזו שהיא פעולה, מצידי שיצאו לבג"צ.

יואל חסון: אם הכנסת לא מסוגלת לעשות מעשה בעניין הזה אני לא הייתי שולח את הילד שלי לבית ספר כזה.

מיכאל מלכיאור: לצערי זה לא בסמכות הכנסת אבל אנחנו ודאי אמרנו בצורה חריפה ביותר את עמדתנו בעניין.

מיכאל מלכיאור: אבל לא יכול להיות שבג"צ בכל נושא בסופו של דבר, בגלל שהמדינה לא מתנהלת, אז כל הזמן הבג"צ צריך לנהל את המדינה ואחר כך יש ביקורת על הבג"צ למה הוא מנהל את המדינה.

מיכאל מלכיאור: בואו נשמע את הצדדים.

מיכאל מלכיאור: נציג ההורים בבקשה.

סלאח אבו טריף: הייתי ראש דסק איסלאם במשרד החוץ, הייתי סגן אלוף בצבא, ואני לא סתם אומר את זה, הייתי בחברון, בעזה ובלבנון, ואני מגיע לירכא ומרגיש שאני בג'בלייה.

סלאח אבו טריף: לא שבג'בלייה היה צריך להיות ככה, אבל אני מרגיש שאני בג'בלייה.

סלאח אבו טריף: קודם כל מצב הבטיחות והבריאות, מזה שלוש שנים אף אחד לא עשה כלום, לא מעקה בטיחות, הביוב זורם, רק צריך לחבר ביוב בבית ספר חדשני, הביוב זורם כמו נחל.

סלאח אבו טריף: אני שבוע שעבר עובר, אני רואה את הביוב זורם ואני רואה את המסכנים, אנשי הכפר, עומדים ומצלמים בטלויזיה פיראטית את הביוב שזורם.

סלאח אבו טריף: אני אומר להם מה קרה, אומרים לי לא רוצים לטפל.

סלאח אבו טריף: ראש הוועד אומר להם זה לא מעניין אותי, הוא מקבל את המשכורת שלו.

סלאח אבו טריף: אריה טל.

סלאח אבו טריף: שהוא מתמודד על רשות עיריית טירת הכרמל.

סלאח אבו טריף: אז אני לא יודע, כל הזמן זורקים את זה בין משרדי ממשלה, יש בעיות אחרות, נזילות של ביוב.

סלאח אבו טריף: אני בעצמי בכיתה אחת תיקנתי מזגן, ביוב, שירותים, אני קניתי מכספי ארון חשמל, אין ארון חשמל שהוא לא חשוף, ואני צריך לבוא, ויש הרבה הורים טובים שעושים את זה, אבל לא צריך להיות ככה.

סלאח אבו טריף: זה נושא אחד.

סלאח אבו טריף: אז ביוב זורם, יש גן שסגרו אותו בגלל שהביוב זורם.

סלאח אבו טריף: זה הפתרון של מדינת ישראל לשנת 2008?

סלאח אבו טריף: זה מה שעשו, מה שקורה עם הילדים, זרקו אותם לרחוב.

סלאח אבו טריף: הם לא לומדים.

סלאח אבו טריף: תקציבים, אני אומר לכם, מהתחלת השנה עד עכשיו, דיבר כבוד הרב על תקציב שוטף, תשעת אלפים שקל דוגמא בית ספר א', ויגיד המנהל כמה הוא קיבל מהתחלת השנה עד עכשיו.

סלאח אבו טריף: מה אפשר לעשות עם זה.

סלאח אבו טריף: זה מה שקיבלו תקציב שוטף ממשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: המועצה קיבלה תשעת אלפים שקל לכלל הליקויים?

סלח אבו טריף: קיבלו את זה בפעמיים, פעם שלושת אלפים ופעם ששת אלפים.

סלח אבו טריף: יש תקציבים ייעודיים שלא קיבלו בכלל, וחוסר כיתות לימוד בכל בתי הספר.

סלח אבו טריף: ואני והמנהל המכובד רבנו, כן יהיו שתי כיתות, שלוש כיתות, לא מוכנים להתפשר, ארבעים ילדים בתוך כיתה, והיה לנו יותר.

סלח אבו טריף: אין כיתות.

סלח אבו טריף: והדבר היותר חמור שבסדר, הילדים שם, אין עובדים, לא אחזקה ולא תברואה.

סלח אבו טריף: אני רב איתו, איפה שהבן שלי אני רוצה שיהיו עובדים.

סלח אבו טריף: שירותים מסריחים, איך אפשר שהילד ילמד.

סלח אבו טריף: ילדים לא לומדים בגלל התברואה.

סלח אבו טריף: אני שלושה חודשים, אחרי שדיברתי עם משרד הבריאות, משרד החינוך הפנה אותי למשרד הבריאות, שילכו, כי החמגשיות שנשארות, ילכו הביתה במקום לשים, חולדות גדולות כאלה באות לכיתה, ולא מפנים זבל.

סלח אבו טריף: ואז משרד החינוך אומרים לי זה משרד הבריאות.

סלח אבו טריף: משרד הבריאות אמרו לסגור את הגנים, הלכו שלושה חודשים הביתה בשעה אחת במקום שלוש וחצי, לא רוצים חמשגית.

סלח אבו טריף: זה פתרון?

מיכאל מלכיאור: לא יאומן.

מיכאל מלכיאור: בואו נשמע את מנהל בית הספר.

מיכאל מלכיאור: זה בית הספר שהושבת?

מוחמד מולא: אני מולא מוחמד מירכא, מנהל בית ספר וגם נציג הסתדרות המורים.

מוחמד מולא: אני באתי גם כנציג הסתדרות המורים, לא כמנהל בית ספר.

מוחמד מולא: אתם יודעים שיש בעיות בכל המועצות המקומיות, אבל אצלנו יש בערך מאה מיליון שקל זה חוב.

מוחמד מולא: והביאו אדם בשם אריה טל להבריא את החולה, אני חושב שהוא עכשיו גוסס.

מוחמד מולא: הוא ימות עוד מעט.

מוחמד מולא: מדינת ישראל חוקרת ראש ממשלה ולא חוקרים איפה הולכים הכספים.

מוחמד מולא: גם זה בעיה.

מיכאל מלכיאור: ספר לי מה קורה בבית הספר שלך.

מוחמד מולא: בית הספר מיועד להריסה, יש צו הריסה.

מוחמד מולא: ואנחנו לומדים בו.

מוחמד מולא: אנחנו מחכים לתקציבים.

מיכאל מלכיאור: כמה תלמידים לומדים בבית הספר הזה שמיועד להריסה?

מוחמד מולא: עכשיו חמש מאות.

מיכאל מלכיאור: ואיפה אתם אמורים לעבור?

מוחמד מולא: לעבור למקום אחר, אני לא יודע.

מוחמד מולא: הם צריכים לבנות.

מיכאל מלכיאור: לא התחילו לבנות?

מוחמד מולא: לא.

מוחמד מולא: אני הכנתי את זה, כל התקציב הזה שהיה מיועד לבתי הספר לא הגיע לבתי הספר בגלל אי תפקוד כל המחלקות.

מיכאל מלכיאור: זה כסף שהועבר למועצה ולא הגיע לבתי הספר?

מוחמד מולא: יש שהועבר ויש שתקוע.

מוחמד מולא: יש חלק שלא נוצל, כלומר הועבר ולא נוצל.

מוחמד מולא: יש עניין של גני חובה.

מוחמד מולא: השטח בוער לאט לאט ואני חושב שהוועדה צריכים לפטר אותה לאלתר מכיוון שנכשלה בתפקידה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: משרד החינוך בבקשה.

אברהם צדקה: תודה אדוני היושב ראש.

אברהם צדקה: אני מנהל אגף בטחון בכיר לנושא בטחון, בטיחות ושעת חרום במשרד החינוך.

אברהם צדקה: מה שאני מבקש להעיר בפתיח שבמשרד החינוך קיימות פרוגרמות מוכנות, כסף מוכן, אני מקבל שהבית ספר של הדובר מיועד להריסה, רשות לא מסוגלת, לפחות עד הרגע הזה, להעמיד קרקע.

אברהם צדקה: היום יעמידו קרקע מתאימה לבנייה, על פי הנהלים, יתחילו לבנות את בית הספר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין, אתם שומעים, אתם יודעים מה המצב אתה אומר, אתם יודעים שיש בית ספר שמיועד להריסה, ואם הרשות לא מייעדת קרקע אז אתם נותנים לכל הדבר הזה להמשיך.

יואל חסון: אתה מבין שאתה תישא באחריות אם יקרה אסון, אם אתה אחראי על הבטיחות במשרד החינוך, אתה מבין שאתה תישא באחריות?

אברהם צדקה: מכיוון שאני במקצוע יותר משנתיים, וכבר נשאתי קצת באחריות אז אני גם עכשיו נושא באחריות.

אברהם צדקה: אבל אדוני היושב ראש, לגופו של עניין, קודם כל מי שצריך לייצג פה זה ראש מינהל הפיתוח, שהוא לא קיים, ואני מנסה על פי שיחה שלי איתו, בגלל תקלה פנימית אצלנו, הוא לא נמצא בדיון.

מיכאל מלכיאור: מה התקלה הפנימית?

אברהם צדקה: שראש מינהל הפיתוח, מי שבונה בתי ספר במדינת ישראל זה לא משרד הבטחון אלא מינהל הפיתוח.

אברהם צדקה: אדון יגאל צרפתי שהחליף את שי כנען.

אברהם צדקה: על כל פנים מכיוון שבאתי מוכן לפגישה, והבנתי שהוא לא זומן לפגישה, שוחחנו הבוקר, הוא אומר לי אני הייתי שם לפני חודש, ראיתי את חומרת העניין, אני מת להתחיל לבנות את בתי הספר, אבל על פי הנהלים אם הרשות לא מעמידה את השטח, לפי הנהלים של חכירה מול המינהל וכן הלאה אני לא יכול.

מיכאל מלכיאור: היה דיון אצל השרה בעניין הזה?

אברהם צדקה: זה אני לא יודע.

מיכאל מלכיאור: אבל אני רוצה להבין מה אתם עושים במצב הזה.

מיכאל מלכיאור: אתה נושא באחריות.

מיכאל מלכיאור: המשרד יש לו את האחריות.

מיכאל מלכיאור: אתה אומר הכל הפקרות.

אברהם צדקה: המשרד זה בסדר.

אברהם צדקה: צריך להבין, לבנת היסוד בעניין הזה, לא יעזור לאף אחד כלום, זה הרשות המקומית.

אברהם צדקה: זאת אומרת חבר הכנסת חסון להטיל את האחריות הישירה על ארבעת אלפים בתי ספר ועוד שנים עשר אלף גני ילדים באופן גורף על משרד החינוך.

אברהם צדקה: המשרד העמיד בשנת הלימודים תשס"ט, קרי השנה, שבעים ושישה אלף שקל למסגרת שיפוצי קיץ שהייעוד שלהם זה סיוע לרשות להסרת מפגעי בטיחות.

אברהם צדקה: הכסף הזה מועבר ישירות באמצעות מינהל התקציבים אצלנו במשרד.

יואל חסון: עבר הכסף?

אברהם צדקה: ודאי שעבר.

יואל חסון: אתה מפקח על הדברים, הלכת לראות מה קורה שם?

יואל חסון: היית שם?

יואל חסון: לא היית שם.

יואל חסון: מתי ביקרת שם פעם אחרונה?

אברהם צדקה: אני לא ביקרתי בירכא בחצי שנה האחרונה, לפני חצי יחד עם מנהלת המחוז שנכנסה לתפקיד, ד"ר אורנה שמחון שהיתה צריכה להיות פה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשאול אותך, הסכומים שהועברו מהמשרד, איך אתם הבטחתם שכל סכום שהועבר למשרד נוצל, קודם כל נוצל ושנית נוצל לדבר שלשמו הוא יועד.

אברהם צדקה: אין דרך במשרד, ואני אמרתי את זה בחדר הזה וגם בחדרך הקודם אדוני היושב ראש, המשרד עושה מבדקי בטיחות בצורה אקראית מעת לעת בבית ספר זה או אחר על פי רשימה שלנו.

מיכאל מלכיאור: אבל לא זו השאלה.

יואל חסון: תסלח לי, אני לא מבין, כמה זמן אתה בתפקיד שלך?

אברהם צדקה: חמש עשרה שנה.

יואל חסון: יותר מידי כנראה.

יואל חסון: תסלח לי, אני לא רוצה לפגוע בך אדוני, אבל אתה לא יכול להגיד לוועדה שאתה עושה ביקורת מעת לעת כאשר באים ומתריעים לך כבר חודשים שבית הספר הזה נמצא בסכנה, אתה מבקר בו לפני חצי שנה, אתה עלול, אתה מבין שאתה עלול לשאת באחריות האישית על האסון שיקרה שם, אתה מבין את זה, אתה מבין מה זה יכול לעשות לחיים שלך.

יואל חסון: אתה כנראה לא מבין.

אברהם צדקה: חבר הכנסת חסון, אני אומר לך את זה בפעם השלישית, אם אתה חושב שברמת המטה ישנו גורם שיכול לשלוט ולהיות בזמן אמיתי על ארבעת אלפים בתי ספר ושנים עשר אלף גני ילדים בחתך ארצי, זו אשליה.

מיכאל מלכיאור: סליחה, אני רוצה לעשות סדר בדבר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשאול אותך ספציפית, זה לא דובר פה, אנחנו לא מדברים פה על ארבעת אלפים בתי ספר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על בעיה נקודתית במקום, במועצה, בעיה חמורה ביותר, שכולם יודעים עליה.

מיכאל מלכיאור: אני לא מדבר אם אתה בדקת אם התקציב שהגיע לנצרת או לרעננה הגיע לייעודו.

מיכאל מלכיאור: אני מדבר על ירכא, לא על שום דבר אחר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו שומעים על בעיה חמורה ביותר בבטיחות בבתי ספר בירכא.

מיכאל מלכיאור: הועברו כנראה, בגלל שמבינים שיש בעיה, יש החלטה של העברה של תקציבים של שני מיליון מאתיים אלף שקל.

מיכאל מלכיאור: אני שואל אותך שאלה פשוטה, האם אתה יודע שסכומים שאתה העברת,

אברהם צדקה: שהמשרד העביר.

מיכאל מלכיאור: אתה פה המשרד, לא חשבתי שלקחת את זה מהמשכורת שלך או ששלחת את זה במעטפות.

מיכאל מלכיאור: אני שואל אותך אם הסכומים שאתה העברת לירכא האם אתה יודע שכל הסכומים הלכו למטרתם.

אברהם צדקה: אני לא יודע אבל יכול להיות.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות ויכול להיות שלא.

מיכאל מלכיאור: לא בדקת את זה?

מיכאל מלכיאור: כשאתה שומע שיש כזאת בעיה במועצה.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שאין לך מושג.

אברהם צדקה: לא.

אברהם צדקה: אין לי מושג.

אברהם צדקה: אבל אם אתה שואל אולי תאפשר לי גם לענות.

אברהם צדקה: לא כל השני מיליון הם מתקציב האגף שלי.

אברהם צדקה: יכול להיות שהמחוז כן ביקש.

מיכאל מלכיאור: נשמע את נציג מנהל המחוז.

מוהנא פארס: אני מוהנא פארס, אני מפקח מחוז במשרד החינוך.

מוהנא פארס: אני חייב להגיד שבית הספר ירכא ב' הוא בעצם מקרה פרטי לכל הלך הרוח של ההתנהלות בירכא.

מוהנא פארס: מאז כניסתי לתפקיד לפני שישה חודשים, ואני מבקר בירכא המון פעמים, כמעט כל שבוע, וגם מנהלת המחוז מבקרת שם כל שבוע, ואנחנו מנסים למצוא פתרונות.

מוהנא פארס: עכשיו המשרד מעביר בעצם שני סוגים של תקציבים.

מוהנא פארס: תקציב אוטומטי, שזה נקרא שרתים, מזכירים, שכפול, בריאות, הכל.

מוהנא פארס: ותקציב ייעודי של פרוייקטים.

מוהנא פארס: בשניהם אנחנו מעבירים את מה שצריך, ואפילו מעבר לזה.

מוהנא פארס: ירכא בשבילנו זה מקרה פרטי שצריך לטפל בו.

מוהנא פארס: לתקציב האוטומטי.

מוהנא פארס: ירכא ב' צריך לקבל נניח 3.6 שרתים.

מוהנא פארס: אנחנו מעבירים את הכסף כל חודש בחודשו, בראשון לחודש.

מוהנא פארס: אבל המועצה המקומית לא שולחת לשם 3.6 שרתים, היא שולחת בקושי שני שרתים.

מוהנא פארס: בית ספר חדשני, בית ספר קשה מאוד מבחינת בטיחות, מבחינת בריאות.

מיכאל מלכיאור: אדוני, אתה כמפקח, כשאתה יודע שיש פה עבירה בוטה על החוק, מה אתה עושה עם זה?

מוהנא פארס: אני שלחתי מכתבים רבים לראש המועצה, ניסיתי לדבר איתו.

מוהנא פארס: לא עזר.

מוהנא פארס: מנהלת המחוז, אפילו לדבר איתו בטלפון הוא לא חוזר אלינו.

מוהנא פארס: אנחנו הגענו למצב כזה לפני חודש שאנחנו שלחנו תלונה לממונה במחוז הצפון במשרד הפנים.

מוהנא פארס: אמרנו אדוני הנכבד, ראש המועצה שלך לא מדבר איתנו.

מוהנא פארס: מה אפשר לעשות עוד.

מוהנא פארס: אני אישית ניסיתי המון פעמים לדבר איתו, לקבוע איתו, אפילו שלחנו בסוף מברק לראש המועצה.

מיכאל מלכיאור: אבל אם אדם מבצע עבירות, הרי זה עבירה על החוק, לקחת תקציבים שמיועדים לחינוך ובפרט בדברים של בטיחות, אבל כל התקציבים, והוא לוקח את זה ולא מעביר את זה, זו עבירה על החוק, צריך ללכת למשטרה.

מוהנא פארס: אנחנו העברנו תלונה בנושא הזה לממונה במחוז הצפון.

מיכאל מלכיאור: ומה עשה הממונה במחוז הצפון?

מוהנא פארס: בינתיים שום דבר.

מוהנא פארס: הכל תקופה קצרה של כמה חודשים.

מיכאל מלכיאור: מה זה קצרה, זה תקופה ארוכה מאוד.

מוהנא פארס: הבינוי, יגאל צרפתי סמנכ"ל המשרד הגיע לירכא במיוחד כדי לטפל ביישוב.

מוהנא פארס: אפילו ראש המועצה לא הואיל לבוא לפגישה.

מוהנא פארס: ראש מינהל הפיתוח אמר יש צורך לבנות שני בתי ספר.

מוהנא פארס: אנחנו מבקשים מהרשות המקומית סך הכל כמה נתונים, טאבו, תכנית מצבית, לא נותנים.

מוהנא פארס: אני אישית הלכתי, אני איש פדגוגיה, הלכתי לאדריכל בתמרה, אמרתי אדוני הנכבד, אני מוכן להיות במקום ירכא, בוא ננסה לטפל.

מוהנא פארס: עד עכשיו לא קיבלנו שום מסמך.

מיכאל מלכיאור: ואתם ממשיכים להעביר לו כסף?

מוהנא פארס: כסף השוטף בוודאי.

מיכאל מלכיאור: כשאתם יודעים שהכסף לא הולך למטרה שלו?

מוהנא פארס: הכסף השוטף בוודאי, אנחנו לא יכולים.

מיכאל מלכיאור: אתם לא חייבים שום דבר.

מיכאל מלכיאור: על פי חוק היית מייד מרים טלפון, גם לשר הפנים, שיפטר אותו, וגם למשטרה.

מיכאל מלכיאור: עוד באותו יום.

מיכאל מלכיאור: אם אני מעביר כסף לך ואני יודע שאתה לוקח את הכסף הזה ומשתמשים בזה בצורה לא חוקית אני מייד צריך לפקח למשטרה.

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין שום דבר אחר פה.

מוהנא פארס: אני בא ממינהל כלכלה ותקציבים ולא היה מקרה כזה של לעצור תקציבים בגלל שלא השתמשו בהם נכון.

מוהנא פארס: לדעתי לא היה מקרה כזה במדינה.

רונית תירוש: ודאי שיש.

רונית תירוש: אנחנו עשינו את זה כשראינו שהכסף לא הולך לייעודו, עצרנו.

מוהנא פארס: על התקציב האוטומטי אני מדבר, שרתים, מזכירים, לא מדבר על תקציב ייעודי.

מוהנא פארס: השוטף כל חודש.

מוהנא פארס: למורים, לשרתים, מזכירים, אף אחד לא יכול לעצור את זה.

רונית תירוש: אני לא בטוחה שלא עצרנו לשרתים ומזכירים, אם ידענו, אני זוכרת את הדיון אצל לימור לבנת, אנחנו עצרנו כי ידענו שזה לא הולך לייעודו, אמרנו מה , נמשיך לתת כמו מטומטמים.

מוהנא פארס: לגבי בית ספר ב', הבית ספר הבעייתי, הקשה מאוד, משרד החינוך העביר לפני שנתיים לדעתי סכום של מאתיים חמישים אלף שקל לצורך טיפול במבנה.

מוהנא פארס: שום דבר לא נעשה.

מוהנא פארס: אני אישית הייתי שם, אני לא מכיר את ירכא, אני איש פדגוגיה, אבל אני מנסה לשבת עם מהנדסים, אדריכלים, ראש המועצה, ועדי הורים, כדי לפתור את הבעיה.

מוהנא פארס: אבל אין לי שותף שם.

מוהנא פארס: אין שותף פשוט זאת המילה.

מיכאל מלכיאור: אתם נמצאים במצב שאתם שומעים שיש פה בית ספר שמיועד להריסה, שיש סדקים כגודל שאנשים יכולים להיכנס בסדקים הללו בבית הספר, אתם שומעים על מפגעי בטיחות שמסכנים נפשות של ילדים ואתם שומעים שיש ראש מועצה שלא מעביר את הכסף שהוא כן מקבל, והוא לא מעביר את זה לדברים האלו.

מיכאל מלכיאור: אתם יושבים בנחת רוח, כאילו שלא קרה שום דבר.

מוהנא פארס: לשבת בנחת רוח זה לא נכון.

מוהנא פארס: עובדה אנחנו רצים יום יום ליישוב.

מיכאל מלכיאור: אבל מה זה עוזר?

מוהנא פארס: אין שותף שם.

מוהנא פארס: המשרד לא יכול לבנות.

מיכאל מלכיאור: אז הגעת למסקנה שאין שותף.

יואל חסון: אל תשלח את הילדים לבית הספר.

יואל חסון: אל תשלח אותם אפילו יום אחד.

יואל חסון: רק ככה אנשים יבינו.

יואל חסון: יום אחד אל תשלח אותם לבית ספר יותר.

יואל חסון: אין, תתארגנו על זה, אל תשלחו אותם לבית הספר.

יואל חסון: זה הפתרון.

ואגי כיוף: אני רוצה להגיד לך אדוני היושב ראש וחברי הכנסת שמה שקורה במערכת הזו שבכל תחנה שמועבר הכסף מהאוצר עד שמגיע לילדים פשוט מאוד גונבים מהכסף על חשבון הילדים.

ואגי כיוף: גונבים.

ואגי כיוף: התחנות האלה פשוט מאוד, נותנים שרתים, שישה שרתים, אז נותנים שלושה שרתים ושלושה אחרים משאירים כסף על חשבון הילדים.

ואגי כיוף: אני חושב שאפשר לקרוא את כל המערכת הזו לדבר אחד, שראש עיר של חמישה עשר אלף תושבים, ממונה, לא נבחר, בא ומוזמן לוועדה מכובדת על מנת לדון בעתידם של שלושת אלפים ילדים או ארבעת אלפים ילדים.

יואל חסון: אני לא יודע איך ראש המועצה הזה מתפקד אבל גם ראשי המועצות הקודמים שלהם לא תפקדו.

ואגי כיוף: אני לא מגן על אף אחד.

ואגי כיוף: אני מדבר על ירכא.

ואגי כיוף: אתה יודע, אני אמרתי, אני מסכים איתך שהניהול צריך לבדוק אותו.

ואגי כיוף: אבל מי שצריך לבדוק אותו ואחראי על אכיפת החוק זה משרד הפנים, זה שר הפנים.

ואגי כיוף: לא שר הפנים הירדני, שר הפנים הישראלי.

ואגי כיוף: אני רוצה להגיד לך שאין אכיפת חוק בנושא הזה.

ואגי כיוף: ואני אומר, אני מופתע, כשהיתה המנכ"לית רונית תירוש היא באה ורצתה לעשות ניהול עצמי לבתי הספר.

ואגי כיוף: שהכסף מגיע לבתי הספר בתכנית שלה.

ואגי כיוף: למה התנגדו חלק מראשי הרשויות, הם התנגדו משום שהם רוצים לעשות כסף על גבי הילדים.

ואגי כיוף: וזה מה שקורה היום.

ואגי כיוף: וזה מה שקורה גם בירכא.

ואגי כיוף: עכשיו מה שקורה, שר הפנים, עם כל הכבוד לשר הפנים, שהוא האחראי על מינוי שכזה, והוא אחראי על שישה עשר מינויים בחברה הערבית בישראל כאלה.

ואגי כיוף: אני רוצה להגיד לכם, עוד מעט לא יהיו ראשי רשויות ערביות.

ואגי כיוף: מה שקורה הוא אחראי לנושא הזה והוא צריך לתת את הפתרון.

ואגי כיוף: וזה מה שקורה.

מיכאל מלכיאור: הבנו את התמונה.

מיכאל מלכיאור: יש פה שאלה של חבר הכנסת ברכה אם השרה מודעת לבעייתיות.

כאמל עטילה: לפני כחודש נפגשה עם כל הנציגים של המחוז, גם נציגי היישוב, בתל אביב, ומה שהעלה מוהנא שהוקצו תקציבים, גם לבינוי, גם להכל, אבל המועצה לא רוצה להשקיע כספים.

מיכאל מלכיאור: היא לא רוצה לשתף פעולה.

מיכאל מלכיאור: אז מה היא עושה?

כאמל עטילה: לא קיבלו החלטה סופית בנושא.

מוחמד ברכה: לפחות העובדה ששנת הלימודים מסתיימת בעוד עשרים יום, יש איזו תכנית או תכנון כלשהו לתקופת הקיץ, לפחות שבראשון בספטמבר התלמידים יחזרו למציאות אחרת.

מיכאל מלכיאור: אומרים שראש המועצה לא מגיע לאף ישיבה, כל פעם שהוא מוזמן.

סלח אבו טריף: ראש המועצה כשמזמינים אותו לא יושב אתנו.

סלח אבו טריף: אנחנו ביקשנו לפגוש אותנו, פגש אותנו בתחילת הקדנציה שלו, הוא אמר לנו תנו לי את הצ'אנס, הרים וגבעות.

סלח אבו טריף: אבל כלום.

סלח אבו טריף: מאז גם לא פוגש אותנו.

יואל חסון: לפגישה עם השרה הוא הגיע?

כמאל עטילה: כן, בתל אביב הוא כן היה.

כמאל עטילה: בשנה שעברה השביתו את מערכת החינוך, שמו תנאי, לא פותחים בתי ספר ולא תקציב.

רונית תירוש: אני רוצה להציע לכם, אתם צריכים להביא את ערוץ 2 לצלם את הזוהמה, להאשים את משרד החינוך בעניין, ואז תאמין לי, למחרת כבר יש דיון דחוף.

רונית תירוש: רק ככה זה עובד.

רונית תירוש: ולהגיד שהשרה שהיא כל כך ליברלית ובעד המגזר הערבי לא עושה כלום.

מוהנא פארס: זה לא נכון, המשרד מוכן לבנות שני בתי ספר.

כמאל עטילה: בשנה שעברה השביתו את מערכת החינוך ואמרו למשרד אנחנו צריכים לפחות מאתיים חמישים אלף שקל לפתוח את שנת הלימודים.

כמאל עטילה: המשרד, חוץ מהכסף השוטף, נתן להם מאתיים חמישים אלף שקל.

כמאל עטילה: עד הרגע הזה הכסף לא נוצל.

מיכאל מלכיאור: אז זה אומר את הכל.

רונית תירוש: אני רוצה להציע משהו.

רונית תירוש: בזמנו אנחנו בדקנו אפשרות, ואני חושבת שאפילו פעלנו כך, לא להעביר את הכסף בערוץ הרגיל.

רונית תירוש: יש את הבנק של מרכז השלטון המקומי שמשם אי אפשר להלאים את הכספים ורק משם אפשר לחלק משכורות וכו'.

מיכאל מלכיאור: בטח הכל מעוקל.

מיכאל מלכיאור: הרי גם שם, כל התקציבים עוברים לשם, ככה זה הולך.

שמואל דוד: אני רק רוצה להעיר, כיוון שהוצעו כאן אמצעים משפטיים, אנחנו, פורום החינוך הערבי בנגב, פנינו לבית משפט בשלוש פרשיות של שלושה בתי ספר.

שמואל דוד: הפרשיות האלה אוחדו והתשובה של בית המשפט היתה אם עיריית רהט אין לה תקציב, והיא צריכה גם לדאוג לרווחה וגם לדאוג לאספקת מים וגם לשירותי חינוך אני כבית משפט, יוסף אלון במחוזי בבאר שבע לא יכול להכתיב לעיריית רהט אם היא תכבד את השריפה הזאת או את השריפה האחרת, הבעיה היא מערכתית והיא עומדת לפתחו של האוצר, החינוך, הבריאות, הפנים ומשרדים אחרים, וככה היא צריכה להתנהל.

שמואל דוד: וכל פעם שאנחנו מוצאים את עצמנו עומדים מול השאלות האלה אנחנו מוצאים את עצמנו עומדים מול חמישה משרדים ביחד.

נאדיה חילו: עזבתי את הוועדה שלי לזכויות הילד ובאתי באופן מאוד מיוחד כי גם הנושא הזה נוגע לזכויות הילד, אני העליתי את זה בדקה של הנאומים, את כל הנושא של בטיחות ילדים בירכא שלא מספיק שילדים מתחילת השנה הם נמצאים במקומות וחשופים לפגיעות מאוד מאוד קשות, ועכשיו במקום לתקן ולהחזיר אותם הם עכשיו לדעתי בפגיעה עוד יותר, שהם בכלל בלי מסגרת, ומשאירים את הנושא הזה בסכנה וסיכון.

מיכאל מלכיאור: מה זה אומר בלי מסגרת, הם יום אחר השביתו.

נאדיה חילו: בסדר, יום אחד זה גם בלי מסגרת.

מיכאל מלכיאור: לא זו הבעיה.

מיכאל מלכיאור: הבעיה שהם לא משביתים כל יום, אני מבין אותם.

נאדיה חילו: אני מאוד מבינה את ההורים שקיבלו את ההחלטה הזאת, זו לא החלטה קלה, זה בין להשאיר את הילדים חלקם ברחוב ובין במסגרת שהיא בכלל לא בטיחותית.

נאדיה חילו: זו דילמה מאוד מאוד קשה, והיא מסכנת את בריאותם.

נאדיה חילו: ואנחנו יודעים רק אדוני היושב ראש כמה פגיעות ילדים יש, בכלל באופן כללי במגזר הערבי, של תאונות בבתי ספר ותאונות בית, שזה כמעט כפול ומכופל, ולדעתי אי אפשר להשאיר ילדים במסגרות כאלה כשהם חשופים יום יום לפגיעה.

מיכאל מלכיאור: אכן.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חייבים לקבל פה החלטה, על דעת כל חברי הכנסת הנוכחים.

מיכאל מלכיאור: תראו, קודם כל אנחנו קיבלנו פה בוועדה הזאת, אני מנסה כבר להכין החלטה, אנחנו קיבלנו תיאור מזעזע של המצב של ניהול המועצה בירכא, בכלל, ובפרט בכל מה שנוגע למערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קיבלנו תיאורים של משרד החינוך שכסף ייעודי שעבר הן לתיקונים פיזיים של בטיחות והן למשכורות לא עברו לייעודם.

מיכאל מלכיאור: זאת אומרת נעברה לפחות לכאורה ועל פניו, לפי העדות שקיבלנו, יש פה עבירה חמורה מאוד על החוק ועל כל המינהל התקין במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו שמענו את נציג ההורים שהסביר בצורה מאוד מפורטת ואחראית מה המצב הבטיחותי של בתי ספר, בתי ספר שמיועדים להריסה שממשיכים להשתמש בהם, מפגעים בטיחותיים של סכנת נפשות שלא מתקנים אותם.

מיכאל מלכיאור: ושמענו שבעצם משרד החינוך הרים ידיים.

מיכאל מלכיאור: והדבר הזה נמשך.

מיכאל מלכיאור: אז אנחנו חייבים לעשות מעשה פה, זה לא דבר אחראי לתת לדבר הזה להמשיך.

מיכאל מלכיאור: אז אני שואל את חברי הכנסת פה, חוץ מלקרוא מיידית למשרד החינוך, משרד הפנים, משרד בטחון פנים, כי צריך להכניס פה את המשטרה, לדעתי צריך פה להודיע למשטרה שיש פה עבירה על החוק, המשטרה חייבת להתחיל בתהליכים.

רונית תירוש: אגב היועצת המשפטית דורית מורג אז תבעה שתי רשויות בעניין הזה שהשתמשו בכנסת ולא על פי החוק.

רונית תירוש: תעשו תביעה, מייד לעשות תביעה.

מיכאל מלכיאור: פה זה לא נעשה.

יואל חסון: יש לי הצעה להוסיף פסקה בתוך הצעת ההחלטה, לדרוש ממשרד החינוך שייתן לנו דיווח בבדיקה שיעשה מה נעשה עם הכסף שכן הועבר.

אבי גור: רק להוסיף משהו מוועדת כספים, אנחנו בזמן של חברת הכנסת רונית תירוש הוצאנו נוהל בוועדת הכספים שאפשר להעביר כסף ייעודי לא דרך חשבון המועצה שהוא בבעיה.

מיכאל מלכיאור: אם היית פה היית שומע שדיברנו על זה.

מוחמד ברכה: אני מציע אדוני בנוסף למה שאמר חבר הכנסת חסון שאנחנו נדרוש ממשרד החינוך, שאנחנו נדרוש מעצמנו, אני מציע שעד סוף החודש, לפני צאת התלמידים לחופשת הקיץ שוועדת החינוך תערוך סיור ותבחן את מערכת החינוך במקום ואז בראשון לספטמבר או לקראתו אנחנו נדע מה נעשה ומה לא נעשה, ואני חושב שאנחנו צריכים להיכנס לעובי הקורה בעצמנו, ואם יש קצר בין ראש המועצה למשרד החינוך ויש מי שמתחמק מאחריות אני חושב שאנחנו לא יכולים להתחמק.

יואל חסון: אני ממליץ לכם לא לשלוח את הילדים לבית הספר.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע אם זה ראוי לוועדת החינוך להחליט שלא ישלחו את הילדים.

יואל חסון: אתה יודע, האחרות היא עליכם, ואתם תאמינו לי, חיים בשקט, לא ראיתי דבר כזה.

יואל חסון: אני הייתי מדריך בתנועת נוער, הייתי עם הרבה פחות אחריות, וכשהייתי עם אחריות של חניכים הייתי הרבה יותר מוטרד ממה שאתה מוטרד היום.

מוהנא פארס: אבל להגיד שאנחנו חיים בשקט זה לא מדוייק.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לקבל החלטה, אנחנו גם יכולים לעשות סיור במקום, אבל אני לא אספיק בחודש הזה, אני כבר אומר לך.

מיכאל מלכיאור: אחרי שיוצאים לפגרה אפשר לעשות את זה אבל אנחנו לא נספיק פשוט בקצב מה שיש לוועדה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אבל אני חושב שקיבלנו תיאור מאוד מדוייק ואין אף אחד פה מכל הנוכחים, יש פה חמישה חברי כנסת מכובדים, אין אף אחד שלא הסיק את כל המסקנות מהתיאור שקיבלנו פה.

מיכאל מלכיאור: לכן אני רוצה לקרוא מיידית לשרת החינוך ולשר הפנים לקחת אחריות על הנושא הזה באופן מיידי.

מיכאל מלכיאור: לעשות בדיקה מקיפה לאן נעלמו הסכומים שהגיעו, ועם דיווח חזרה לוועדה תוך שבועיים ימים לאן הגיעו הסכומים.

מיכאל מלכיאור: ודאי היה שימוש לא חוקי, כי זה לא הגיע למטרה.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שהיה שימוש לא חוקי.

מיכאל מלכיאור: זה אמרו לנו פה, משרד החינוך אמר את זה בצורה חד משמעית.

מיכאל מלכיאור: ולהבטיח בטיחות של הילדים.

מיכאל מלכיאור: ואם אין בטיחות לילדים אז לסגור את מערכת החינוך בירכא ולמצוא פתרון אחר לילדים.

מיכאל מלכיאור: אבל אי אפשר בגלל שיש ראש מועצה שלא מתפקד ולא מגיע לישיבות ולוקח את כל הכסף, אי אפשר לסכן ארבעת אלפים ילדים.

מיכאל מלכיאור: זה פשוט לא הולך ככה.

מיכאל מלכיאור: זה לא הפקרות.

מיכאל מלכיאור: אז לכן תוך שבועיים ימים אני מבקש תשובות.

מיכאל מלכיאור: אני מציע באמת שתהיה שיחה בין שרת החינוך לבין שר הפנים, יעשו שיחה וילבנו את הנושא ויגיעו למסקנה מה צריכים לעשות.

מיכאל מלכיאור: אני רואה היום את שרת החינוך, אני אעביר לה את זה מיידית.

רונית תירוש: לקראת כל דיון בוועדת חינוך יאה וראוי שיתקיים דיון אצל השרה עם מה אתם באים.

רונית תירוש: או אצל המנכ"לית.

רונית תירוש: בזמנו לימור לבנת היתה עושה את זה אצלה.

רונית תירוש: השאלה אם היתה הכנה כזאת במשרד.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שבגלל שבועות לא היתה הכנה.

מיכאל מלכיאור: זה בסדר, אני לא בא בטענות על חוסר המוכנות לישיבה, אני בא בטענות על זה שאתם נותנים לדבר הזה להימשך עוד ועוד עד שחס ושלום יהיה אסון, כמו שאומר חבר הכנסת יואל חסון.

מיכאל מלכיאור: הרי כשיש סכנת נפשות יום אחד קורה משהו.

מיכאל מלכיאור: והאחריות היא עצומה על חיי ארבעת אלפים ילדים.

מיכאל מלכיאור: שמענו פה את המנהל איך הוא תיאר את הדברים.

מיכאל מלכיאור: באמת זה כל כך מזעזע, ויש מין שיוויון נפש, אז אולי לא יקרה אסון, אולי איך שהוא זה יעבור.

מיכאל מלכיאור: אז רבותיי, אלו ההחלטות, אם זה מקובל ומסוכם על כולם, תוך שבועיים ימים תשובות לוועדה.

מיכאל מלכיאור: להעביר למשטרה אני מציע שמשרד החינוך יעביר את זה למשטרה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, הישיבה נעולה.