ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 796, 2008-06-11 09:00

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב.

סטס מיסז'ניקוב: אני מתנצל על האיחור בפתיחת הישיבה.

סטס מיסז'ניקוב: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בהצעה לסדר היום (דיון מהיר) של חברת הכנסת אורית נוקד בנושא התנהלות המכרז לתעודות הזהות החכמות.

אורית נוקד: תעודות הזהות החכמות חשובות מאוד לביטחון התושבים ולמניעת גניבת תעודות הזהות הישראלית, אבל עם זאת המכרז נמשך קרוב לשמונה שנים בנסיבות שדורשות הבהרה.

אורית נוקד: בין היתר הוא בוטל פעמיים והצעת המחיר של החברה המתמודדת גבוהה בכ-120 מיליון שקלים מעל התמחור של המדינה.

אורית נוקד: הבנתי שלפני מספר שבועות חזר משרד הפנים לשאת ולתת עם אותה חברה ואני שואלת מדוע המכרז עובר דרך עקלקלה כזאת וכחברת ועדת הכספים אני יודעת כמה אנחנו נלחמים על כל שקל למטרות חשובות וקשה לי להשלים עם פרוייקט כה יקר שרב בו הנסתר על הגלוי.

אריה בר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

אריה בר: קודם כל, לעצם הדיון.

אריה בר: למרות שהכנסת וועדותיה יכולים לקיים דיון בכל נושא, כאן מתקיים דיון על נושא שהוא נושא שנמצא על שולחן בית המשפט.

אריה בר: בכל אופן, הסוגיה הזאת נמצאת היום בבית המשפט.

אריה בר: לדיון הזה הוזמנו נציגי חברת HP וגם נציגי דפוס בארי שהם נשוא העניין והאנשים שלנו, כולל אותי, לא יאמרו כאן דברים שמטבע הדברים קשורים לשתי החברות הללו שמשתתפות במכרז, חברה אחת שנפסלה וחברה אחת שהגיעה כהצעת יחיד.

אריה בר: אני יושב-ראש ועדת המכרזים.

אריה בר: כאשר אני הגעתי למשרד הפנים, המכרז לא נפתח אבל הוא היה באוויר וההכרעה הייתה צריכה להתקבל האם דפוס בארי עבר את תנאי הסף או לא עבר אותם.

אריה בר: ההכרעה, עוד לפני שהגעתי, הייתה שהוא לא עבר את תנאי הסף ולכן קיבל אורכה מוועדת המכרזים כאשר לעניות דעתי האורכה לא הייתה תקינה.

ראובן ריבלין: איזה תנאי סף הם לא עברו?

אריה בר: היו צריכים להביא איזשהו תקן והם לא הביאו אותו.

אריה בר: בכל אופן, דפוס בארי לא ענה על תנאי הסף ולכן הוא נפסל.

אריה בר: נשארה הצעה אחת וההצעה הזאת נדונה.

אריה בר: אני אומר רק את הדברים שפורסמו ולא דברים אחרים.

אריה בר: ההצעה הזאת נפסלה בוועדת המכרזים משום שהמחיר שהתקבל בה היה גבוה מהאומדן שהוכן על ידינו.

אריה בר: אנחנו גם בדקנו את עצמנו פעם נוספת לגבי האומדן ואיששנו למעשה פחות או יותר את האומדן הראשוני.

אריה בר: התהליך של הכנת תעודת הזהות במדינת ישראל, לעניות דעתי – ואני אומר את זה כמנכ"ל משרד הפנים – מהווה את אחת השערוריות הגדולות שאני מכיר.

אריה בר: זה פשוט לא יאומן איך מדינה לא מסוגלת להביא לכך שתהיה תעודת זהות טובה, אמינה, שלא ניתנת לזיוף.

אריה בר: זה פשוט לא יאומן וזה נמשך עשר שנים, אבל זאת תולדה של התנהלות לא נכונה של הכנת מכרזים לעניות דעתי לא נכונים והליכה לבתי משפט ואנחנו הרי מומחים בהליכה לבתי משפט.

אריה בר: הצעת היחיד הזאת של HP, כאשר פסלנו אותה, HP הגישה בקשה לצו מניעה נגד הפסילה ובמקביל גם דפוס בארי הגיש לבית המשפט את ההתייחסות שלו, כך שהדיון נמצא בבית המשפט.

אריה בר: אני זה שבדיון ביני לבין החשב הכללי הקודם סיכמנו על כך שמשרד הפנים, על דעת כל הגורמים השותפים, יגיש בקשה לחשב הכללי שמשרד הפנים יקבל את האפשרות לנהל משא ומתן לפטור ממכרז בראש ובראשונה עם מי שעמד בתנאי הסף ולתקופה קצובה שנסכם אותה, אם המשא ומתן לא יעלה יפה, נוכל לנהל משא ומתן עם אחרים.

אריה בר: המשא ומתן נועד לדון בנושא המחירים.

קריאה: יש כבר פטור ממכרז?

אריה בר: עוד לא.

אריה בר: אין פטור ממכרז.

אריה בר: החשב הכללי הקודם שהסכים לכך, לא הספיק להביא את זה לוועדת הפטור והחשב הנוכחי מחכה לעוד נתונים מאתנו כדי להביא את זה לדיון.

אריה בר: הבקשה לפטור נתמכת על ידי החשב הכללי, נתמכת על ידי מנהל אגף התקציבים, נתמכת על ידי שר הפנים, נתמכת על ידי כל הגורמים ולו משום שברור דבר אחד, שתעודת זהות למדינת ישראל צריכה להיות.

ראובן ריבלין: זה צורך לאומי?

אריה בר: זה צורך לאומי מהמעלה הראשונה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הפטור ממכרז הוא בקשה ששר האוצר יפטור ממכרז בגלל צורך לאומי.

אריה בר: נכון.

אריה בר: יותר מזה, אני חושב שלפני 10 שנים, אם היו הולכים לתהליך של פטור ממכרז, עם כל הבקרות, הייתה תעודת זהות.

אריה בר: הטעות שעשו היא שלא עשו זאת.

חיים אורון: זאת הייתה עמדתו של ירון זליכה בכל התחומים.

אריה בר: לא יודע.

אריה בר: אני מדבר על התחום הזה.

אריה בר: על מנת שיפסיקו לזייף תעודות זהות – ועל פי נתוני המשטרה יש היום כ-300 אלף תעודות זהות עם זהויות אחרות – הסאגה הזאת צריכה להסתיים.

יצחק בן ישראל: למה מיועד הפטור?

אריה בר: פטור לניהול משא ומתן לא עם HP אלא לאפשר למשרד הפנים, ביחד עם החשב הכללי, לנהל משא ומתן עם גורם שיחליט כאשר המשא ומתן הראשון יתקיים עם HP משום שהם היחידים שעברו את תנאי הסף.

אריה בר: אם המשא ומתן עם HP לא יצליח עד לתקופה שנגדיר אותה, נוכל לנהל משא ומתן עם אחרים.

יצחק בן ישראל: ברגע שעשית פטור ממכרז, אין את המכרז ואין תנאי סף.

אריה בר: יש איזושהי הגינות גם משפטית וגם הגינות כלפי מציע שעבר את תנאי הסף והוא צריך לקבל קרדיט של ניהול משא ומתן ראשון אתו.

אריה בר: הוא עבר את תנאי הסף.

יצחק בן ישראל: על מה יהיה המשא ומתן?

אריה בר: על המחיר.

אריה בר: רק על המחיר.

יעקב ליצמן: על מה היה הבג"ץ?

אריה בר: על הפסילה.

שלי יחימוביץ': במה הם לא עמדו?

אריה בר: הבג"ץ של HP היה שלטענתם המחיר שהם הגישו הוא סביר ויש טעות שלנו באומדן.

שלי יחימוביץ': מדוע הם לא עמדו בתנאי הסף?

שלי יחימוביץ': במה הם לא עמדו?

אריה בר: דפוס בארי לא עמדו בתנאי הסף בסוגיה אחת.

אריה בר: הם היו צריכים להביא אישורים של תקן מסוים ולא הביאו אותו.

אריה בר: נמצא כאן היועץ המשפטי שיכול לתת בדיוק את ההסבר.

שלי יחימוביץ': הביאו אותו אבל ממקור שלא היה מקובל עליכם.

אריה בר: לא הביאו אותו.

אריה בר: הם לא עמדו בתנאי הסף והעניין של עמידה בתנאי סף או לא עמידה בתנאי סף הוא עניין משפטי טהור.

שלי יחימוביץ': נתתם להם שהות נוספת?

אריה בר: ועדת המכרזים נתנה להם הזדמנות נוספת בזה שנתנה להם אורכה ונדמה לי שהם קיבלו אפילו שתי אורכות.

אריה בר: לטעמי האורכה שניתנה בוועדת המכרזים, טרום בואי למשרד הפנים, הייתה בטעות משום שהכללים לא מאפשרים מתן אורכה לקיום תנאי סף.

אריה בר: אין דבר כזה, אבל נתנו להם.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מבקש מהוועדה לתת למשרד הפנים אפשרות לנהל משא ומתן?

אריה בר: לא, אני לא מבקש מהוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: זה דיון מהיר ואתה מבין שהכנסת ריבונית.

אריה בר: אני לא מבקש כלום מהוועדה.

אריה בר: אני מסביר את הדברים שביקשתם שאסביר.

סטס מיסז'ניקוב: אתה אומר שאתם רוצים לנהל משא ומתן עם המציע.

אריה בר: הוועדה לא נותנת לי אישור.

אריה בר: אם היא הייתה נותנת לי אישור, הייתי מבקש עוד פטורים.

חיים אורון: הוא צודק.

חיים אורון: אתם לא מוסמכים לתת פטור ממכרז.

סטס מיסז'ניקוב: אני שואל שאלה פשוטה.

סטס מיסז'ניקוב: מה שאתה אומר הוא שמשרד הפנים רוצה לנהל משא ומתן עם המציע.

אריה בר: לפי החלטת ועדת מכרזים שהיא סוברנית להחליט, לנהל משא ומתן עם מי שעבר את תנאי הסף.

אמנון כהן: מי צריך לתת לכם את האישור הזה?

חיים אורון: משרד האוצר.

אריה בר: במשרד האוצר על פי חוק חובת מכרזים יש ועדה בראשות סגן החשב הכללי וזאת ועדת הפטור.

סטס מיסז'ניקוב: מי מפריע לכם עכשיו לנהל משא ומתן?

אריה בר: טרם קיבלנו את הפטור.

אריה בר: הוועדה ביקשה מאתנו עוד השלמה של חומר, של פרוטוקול.

ראובן ריבלין: אני אסביר לך למה הדבר שמובא בפנינו הוא מעט מסוכן.

אריה בר: אנחנו מעבירים את הנתונים, הדיון יתקיים, ואם נקבל את הפטור, ננהל את המשא ומתן.

יצחק בן ישראל: לשם מה אתה צריך את הפטור הזה אם הם עמדו בתנאי הסף?

אריה בר: בוועדת המכרזים, ברגע שפסלתי את ההצעה של HP בגלל מחיר, המכרז נפסל.

יצחק בן ישראל: ברגע שיש לך פטור, למה מעניינים אותך תנאי הסף?

אריה בר: מעניינים אותי תנאי הסף.

אריה בר: ירון זליכה נתן בזמנו אישור עקרוני לפטור ממכרז.

ראובן ריבלין: הפרטנר שלנו הם לא הצדדים השונים אלא רק מנכ"ל משרד הפנים.

סטס מיסז'ניקוב: אבל הצדדים הגיעו ואני רוצה לתת להם את האפשרות להשמיע את דבריהם.

שלי יחימוביץ': אם היינו יושבים כאן בישיבה עסקית כדירקטוריון של חברה, הייתי אומרת בסדר, מקובלים עלי דבריו של מנכ"ל משרד הפנים, אבל אנחנו לא יושבים כאן בישיבה עסקית ואנחנו לא מנהלים עסק.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על מדינה, מדינה עם סדרי עדיפויות לאומיים.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאני לא נמצאת במקום הנכון או שמישהו מתבלבל כאן בלבול טוטאלי.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על יישובי עוטף עזה שנלחמים על חייהם, שסופגים אבדות, שאין להם מנועי פרנסה מספיק טובים.

אריה בר: למה אתם לא מחוקקים חוק שיקבלו עדיפות?

שלי יחימוביץ': סליחה, אני מדברת.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על ישובים שממש נלחמים על חייהם במלוא מובן המילה ולא במובן המטפאורי.

שלי יחימוביץ': הם גם סופגים אבדות בנפש, בגוף וברכוש, וגם מטה פרנסתם לא משהו.

שלי יחימוביץ': כאן אנחנו מדברים על אחת משתי הרגליים המרכזיות באזור המוכה הזה, על מפעל מפואר שעובדים בו 300 אנשים, מתוכם 150 תושבי בארי, 100 מיישובי הסביבה, משדרות, מנתיבות, שזקוקים לפרנסה הזאת ועוד 50 ממכללת ספיר, סטודנטים.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על מנוע מחולל צמיחה ומשאיר תושבים באזור הזה.

שלי יחימוביץ': אנחנו חברה עסקית שמסתכלת אך ורק על המספר האחרון בשורה?

שלי יחימוביץ': אגב, לו היינו מסתכלים על המספר האחרון בשורה, לא היינו לוקחים את HP ואין לי שום דבר נגד HP, מפעל מפואר, גם הוא מספק מקומות עבודה לעובדים ישראלים.

שלי יחימוביץ': חוקקנו חוק שהיינו מאוד לא שלמים אתו לגבי עידוד מפעלים בפריפריה, אני לא הייתי שלמה אתו, בגלל שצורת ההעסקה שם הייתה פחות טובה מצורת ההעסקה במרכז.

שלי יחימוביץ': אם כן, על מה אנחנו מדברים כאן?

שלי יחימוביץ': מדברים על מפעל קיים, מפרנס 300 אנשים, מהווה בסיס איתן לחיים הנורמליים, אבן שואבת למשפחות צעירות, ומה הם מבקשים?

שלי יחימוביץ': הם לא מבקשים פטור ממכרז.

שלי יחימוביץ': אני אומרת שאם לתת פטור ממכרז, אז לתת לדפוס בארי את הפטור מהמכרז משיקולים לאומיים.

יעקב ליצמן: מה עם תנאי הסף?

שלי יחימוביץ': הם לא מבקשים פטור ממכרז.

שלי יחימוביץ': לו זה היה תלוי בי, ואני הייתי ראש-הממשלה או שר הפנים, הייתי מחליטה ומביאה לידי החלטה שדפוס בארי מקבל פטור ממכרז בגלל שאנחנו חיים בתוך מציאות מסוימת ולא חיים בחלל החיצון.

אריה בר: תציעי חוק.

יעקב ליצמן: אם החוק יאפשר לו את זה, הוא יעשה כך.

שלי יחימוביץ': הם לא מבקשים פטור ממכרז.

שלי יחימוביץ': הם רוצים להתמודד במכרז.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שצריך לתת להם להתמודד במכרז, שזאת בקשה מאוד צנועה.

שלי יחימוביץ': קיבוץ בארי הוא יחסית קיבוץ מבוסס ויש בו הרבה משפחות צעירות וילדים.

שלי יחימוביץ': בשבוע שעבר הייתי בדפוס בארי, במקרה קפצתי לשם, הם עסקו בהכנות לקראת יום כיף ללקוחות של המפעל ולילדיהם.

שלי יחימוביץ': הם הביאו אלפי איש מכל רחבי הארץ למרות כל מה שמתרחש שם, כדי ליהנות שם מיום כיף בדפוס בארי.

שלי יחימוביץ': אי של נורמליות.

שלי יחימוביץ': הם לא מסכנים, הם לא מבקשים נדבות, הם לא רוצים הטבות, הם רק רוצים עבודה ופרנסה ואנחנו צריכים למצוא כאן מנגנון כלשהו פורמלי וחוקי שיאפשר למדינת ישראל לקבל החלטות לאומיות עם סדרי עדיפות לאומיים ולא לחיות בחלם הזה שבו אנחנו לא מאפשרים למי שזקוק יותר מכל לעבודה הזאת, לפרנסה, לא לנדבה, לא מאפשרים להם אפילו להתמודד במכרז.

חיים אורון: אריה בר צודק.

חיים אורון: יש מידה של אי נוחות בדיון הזה, בעיקר ששני הצדדים שמתווכחים על עסקה לא רעה נוכחים כאן.

חיים אורון: הבעיה שלי היא לא עם יושב-ראש ועדת המכרזים אלא הבעיה שלי היא עם האוצר.

חיים אורון: הבעיה שלי היא עם מי שצריך היום לתת פטור ממכרז, ובעובדה צריך לתת פטור ממכרז והחוק מאפשר לתת פטור ממכרז או לא לתת פטור ממכרז ולהפעיל שיקול דעת.

חיים אורון: חבל שנציגי משרד האוצר לא כאן.

חיים אורון: אומר מהו שיקול הדעת שאני מבקש להפעיל.

חיים אורון: העניין נמשך כבר שבע שנים והוא באמת קטסטרופה.

חיים אורון: בכלל בסיכומים שנמשכים שבע שנים בתחום הזה, אפשר למצוא עשרה באגים שהם שיבשו את המערכת.

חיים אורון: אני מחזיק כאן פרוטוקול של ועדה שאתה ישבת בראשה שבה פרופסור עמיר ברנע מציג עמדה.

חיים אורון: יש גם עמדה נגדית.

חיים אורון: על כל עורך דין שיופיע כאן, יהיה עורך דין נגדי.

חיים אורון: אגב, אני מכיר עורכי דין שיושבים בחדר הזה שנאבקו על אינטרסים לאומיים בתור אינטרסים עליונים על כל עליונים ואמרו שרק זה צריך להיות.

חיים אורון: אני יותר צנוע ואני אומר לא עליונים על כל עליונים אבל לשקול אותם.

חיים אורון: אני מכיר את הסיפור של בארי.

חיים אורון: אגב, אני חבר שלהם.

חיים אורון: אין לי מניות בבארי אבל יש לי אמפתיה מאוד גדולה ליישובי סובב עזה ולכל יישובי הנגב.

חיים אורון: הם לא עברו את המכרז כי אישור מסוים לא התקבל.

חיים אורון: הם אומרים שהם יכולים להביא אותו, אבל אני בכלל לא נכנס לשאלה הזאת.

חיים אורון: השאלה היא אם היום מדינת ישראל צריכה לתת פטור ממכרז בגלל ההליך הזה, כי עובדה שיש לה את הכלי הזה, או לומר שיקיימו עכשיו את המכרז או תקיימו התמחרות בין שניים או שלושה, אלה שהגיעו לסוף, או הליכים שהם כולם חוקיים וייתנו תשובה לאיזון נכון בין שני דברים, בין הצורך שלנו להגיע כמה שיותר מהר לתעודות זהות לבין השאלה שבכל זאת מונחת כאן על השולחן, האם אנחנו אדישים לגבי האפשרות להגיע לכמה עשרות מקומות עבודה במקום שאנחנו מוכנים לשלם סכומים מתקציב המדינה בסדרי גודל.

חיים אורון: כאן לא רוצים השקעה בשום מקום, לא רוצים עידוד השקעות הון ולא כלום, אבל תנו לנו לעשות עסק.

חיים אורון: אגב, זה לא מפעל שפעם ראשונה בא לסיפור.

חיים אורון: אני יודע שאת כל כרטיסי האשראי שלי ושלך וכולי, אני יודע שהיה בראש של מישהו – ואני עכשיו אומר עוד שלב – שהמונופול הזה הוא חזק מדיי.

חיים אורון: אני מכיר את השיקולים האלה.

קריאה: איזה מונופול?

חיים אורון: שבארי חזקים מדיי.

שלי יחימוביץ': מה זה חזקים מדיי?

שלי יחימוביץ': ממש הרצליה פיתוח.

אריה בר: הם לא יותר חזקים מ-HP.

חיים אורון: אני לא רוצה לומר ש-HP כל כך חזקה שממשלת ארצות-הברית לא מתביישת לומר למישהו בזהירות.

סטס מיסז'ניקוב: זה דיון עסקי?

חיים אורון: אני הולך על הגבול.

חיים אורון: אתה שם לב לגבול ששמתי לעצמי.

חיים אורון: זה לא דיון עסקי אלא זה דיון על שאלה פשוטה, האם אנחנו יכולים לבוא לממשלת ישראל ולומר לה אל תתני פטור ממכרז ותני לשניים-שלושה.

סטס מיסז'ניקוב: לפני חמש דקות אמרת לי שהוועדה לא מוסמכת להתערב בשיקולים של ועדת המכרזים.

חיים אורון: לא של ועדת מכרזים.

חיים אורון: לא במקרה אני עושה את ההבחנה בין נתינת פטור ממכרז שהוא צעד נורמטיבי שיוצא מהכלל כי הכלל הוא שמאוד קיבעו אותו – לטעמי קצת יותר מדיי לפעמים – שהכל לבטח בדברים כאלה גדולים עושים עם מכרז.

חיים אורון: אני לא חולק על כך.

חיים אורון: מה שקרה עכשיו כאן הוא שהמכרז בהליך המכרזי שלו הסתיים והצעה לא התקבלה כי היא הייתה גבוהה מדיי ולכן מתחילה עכשיו התמחרות כאשר המסקנה של אריה בר שאמר אותה כאן שאם הוא יצליח בה, הוא גומר אתם, ואם הוא לא מצליח בה, יש לו אופציה ללכת למישהו אחר.

חיים אורון: אני אומר, תן אפשרות ליותר מאחד לבצע באופן סימולטני את ההליך הזה.

חיים אורון: אותה ועדה שיש לה את כל הסמכויות להכריע, אם היא בסוף תחליט שהיא נותנת את זה ל-HP ולא לבארי, אני אוכל לומר שהם טעו, אני יכול לבקר אותה, אבל זאת החלטה לגיטימית שלה ואסור לנו להתערב בה.

חיים אורון: אנחנו כן יכולים – מה שקרה באין סוף מקרים – לבוא למדינה, לאוצר, לא לוועדת מכרזים, ולכן היה צריך לשבת כאן החשב הכללי ולא אריה בר.

חיים אורון: עם אריה בר אין לי ויכוח.

חיים אורון: החשב הכללי היה צריך לשבת כאן ולהסביר לנו למה הוא נותן פטור ממכרז.

ניסן סלומינסקי: אני מודה שאני לא בקי בכל רזי הנושא ואני לא יודע מה יש מתחת לפני השטח.

ניסן סלומינסקי: אני רק מסת

ניסן סלומינסקי: מך על מה שאני יודע מקריאה רגילה ויכול להיות שהרבה נתונים אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: ממה שאני יודע, אני לא מצליח להבין את המדינה.

ניסן סלומינסקי: כמו שאתה אומר, 10 שנים היא לא מצליחה להוציא את התעודה.

ניסן סלומינסקי: התעודה הזאת היא חשובה לאין ערוך.

ניסן סלומינסקי: כמו שאמרת, 300 אלף תעודות זהות מאפשרות להרבה מאוד – כולל מחבלים – להסתובב אתן ולכן זה נושא חשוב מאוד.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל בכל מכרז, מה שאני מבין ומה שאני מכיר, יש שני מישורים כאשר יש את המישור הראשון שקובעים אנשי המקצוע ואלה דרישות הסף.

ניסן סלומינסקי: אם נניח ניקח את הטנק, יש דרישות סף ואחת מדרישות הסף היא שלטנק יהיה שריון מסוים כך שהוא יהיה חסין מפני טילים.

ניסן סלומינסקי: החלק השני הוא המחיר.

ניסן סלומינסקי: נניח תבוא חברה או גוף שאני מאוד רוצה לעזור לו והוא מציג לי טנק שהוא לא חסין מפני טילים, היא תיפסל לחלוטין בלי קשר למחיר.

ניסן סלומינסקי: כפי שאני מבין את תנאי הסף קובעים אנשי מקצוע שמבינים שזה החלק הכי חשוב של העניין כי בלי זה התעודה לא טובה.

ניסן סלומינסקי: אם כאן קבעו שבין תנאי הסף יש נושאים מסוימים ואחד מהם הוא שאי אפשר יהיה לנצל את התעודה הזאת על ידי גופים זרים שיוכלו להוציא את כל האינפורמציה אלא צריך להיות סוג ביטחון מסוים, שזה אלמנט שבלעדיו אף אחד מאתנו לא היה מאשר להוציא תעודה כזאת, זה דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: אם היה קל להוציא מהתעודה הזאת את כל האינפורמציה לכל אדם, אף אחד מאתנו לא היה מאשר זאת כי מדובר בכניסה לפרטיות.

ניסן סלומינסקי: אם אחד מהתנאים האלו זאת היכולת להגן על זה באופן הרמטי ולא עומדים בזה, אותה חברה נפסלת.

ניסן סלומינסקי: רק מי שעובר את תנאי הסף המקצועיים, אז מסתכלים על המחיר.

ניסן סלומינסקי: מה שקורה כאן, כך אני מבין, חברה אחת בלבד עברה את תנאי הסף האלה ואני מבין שלא היה מחטף.

ניסן סלומינסקי: כלומר, נתנו הזדמנות של עוד שנה.

ניסן סלומינסקי: אם כן, אני לא מבין את החברים מבארי, שהם חכמים ונבונים, איך זה קורה שהם יודעים מה הם תנאי הסף ובסופו של דבר לא מצליחים להביא את תנאי הסף שמראש יודעים מה הם ומראש הם נפסלים.

ניסן סלומינסקי: את זה אני לא מצליח להבין, אבל אמרתי שיש כאן הרבה דברים שאני לא מצליח להבין.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, אם לא עוברים את תנאי הסף, נפסלים ולא יכולים לקחת אותם, ולא חשוב שהמחיר שלהם כמעט אפס כי להוציא תעודה שהיא לא טובה, אני לא הייתי מאשר תעודה כזאת.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שיש רק חברה אחת שעברה את תנאי הסף.

ניסן סלומינסקי: אם המחיר של החברה הזאת היה סביר ואם במכרז אחד היא הגישה 40 שקלים ועכשיו פתאום היא קפצה במחיר - ויכול להיות שעשתה זאת משום שידעה שהיא היחידה – והגיע ל-64 שקלים, יש כאן בעיה של מחיר.

ניסן סלומינסקי: לכן על זה יכול להיות שיכול לבוא יושב-ראש ועדת המכרזים ולבקש לנהל את המשא ומתן כי אולי הוא יחזיר אותה למחיר הקודם, ואם לא, שייתנו פטור, אבל הפטור שייתנו לו גם אחר כך הוא לא פטור להשתחרר מהתנאים המינימליים המקצועיים כי אחרת אין תעודה.

ראובן ריבלין: אני לעומת חבריי חושב שמי שצריך להשיב לנו כאן והבירור צריך להתנהל אתו הוא דווקא מנכ"ל משרד הפנים בשבתו כראש ועדת המכרזים ונושא החשב הכללי הוא מוקדם מדיי משום שהבקשה לראות בנושא הזה צורך לאומי ולפטור ממכרז, היא תוצאה ותולדה של התפתחות המכרז והעובדה שנשאר רק יזם אחד שהוא מתאים לתנאי הסף.

ראובן ריבלין: כל נושא תנאי הסף הוא דבר שיכול להביא אותנו לידי שיבוש הליכים.

ראובן ריבלין: אם אתה יודע שתנאי סף אחד מתאים רק לקבוצה מסוימת ואתה מתנה את תנאי הסף, כמובן שאתה מקבל גם הצעה שאף אחד אחר לא היה מעלה על דעתו להעלות אותה.

ראובן ריבלין: אם למשל בין ההצעה הראשונה להצעה השנייה יש 120 מיליון שקלים הפרש, אתה יוצר מצב של תנאי סף כזה או אחר שאני לא יודע עד כמה הוא הכרחי ועד כמה לא ניתן להתגבר עליו מבחינת טיב תעודת הזהות עליה מרבה לדבר, ובצדק, ניסן סלומינסקי.

ראובן ריבלין: התוצאה היא כזאת, בדיוק כפי שהיה תנאי סף אצל אותו אדם בפולניה שבחתונת הזהב הודיע לרעייתו על תנאי סף אחד.

ראובן ריבלין: הוא אמר לה שהיא מבלבלת את המוח שאנחנו צריכים לעלות לארץ ישראל, ולכן החלטתי שאם אחד משנינו ימות, שזה תנאי סף, אני אעלה לארץ ישראל.

ראובן ריבלין: זה תנאי סף שהוא לא יכול להתקבל על הדעת.

ראובן ריבלין: אני מדבר על דבר שהוא שיבוש מוחלט של כל מחשבת המכרז, כי כאן מדובר על תעודת זהות שאם התעודה המוצעת על ידי הקבוצה השנייה, שההפרש במחיר בינה לבין הקבוצה הראשונה הוא ב-33 אחוזים.

אריה בר: מאיפה אתה יודע?

ראובן ריבלין: קראתי עיתונים.

אריה בר: לא פתחו את ההצעה שלהם.

ראובן ריבלין: אני יודע שכל מה שהיה כתוב בעיתונים לא הוכחש.

ראובן ריבלין: יכול להיות שאני טועה אבל אני יודע מה כתוב בעולם.

ראובן ריבלין: אני נציג של הציבור כאן והציבור ניזון מהעיתון ובו כתוב שמדובר בהפרש לא של מיליארד שקלים אלא ב-320 מיליון לעומת 200 מיליון.

קריאה: זה לא היה בעיתון.

ראובן ריבלין: ההבדל בין הדיון כאן לדיון שבו אנחנו יכולים להביא ידיעות שהן גם יכול להיות לא נכונות ותפקידכם לבוא ולומר מדוע הן לא נכונות, אבל אני מדבר על העיקרון.

ראובן ריבלין: יכול להיווצר מצב שבו אתה תבקש פטור ממכרז רק כתוצאה מכך שביקשת תנאי סף שהוא מביא אותך להתמודדות.

סטס מיסז'ניקוב: זה דיון על כל תנאי הסף של החשב הכללי.

ראובן ריבלין: אני אומר זאת משום שהייתי שותף לחקיקת חוק המכרזים של אמנון רובינשטיין, אחד מהחוקים היותר מרכזיים של כנסות ישראל ב-20 השנים האחרונות, והחוק הזה שבא ודיבר על סעיף י"א או י"ד שבו ניתן פטור ממכרז על נושא של אינטרס לאומי, של צורך לאומי, הוא דבר שאי אפשר לומר – על תעודת זהות בהחלט – אותו במקרה שלפנינו.

ראובן ריבלין: אני מבקש ממך לבחון פעם נוספת מהי תעודת הזהות האולטימטיבית שאתה רוצה לקבל.

ראובן ריבלין: קראתי גם את הדברים שנמצאים בפני חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: אני מבקש שתביא בפניך את השיקולים פעם נוספת.

אמנון כהן: אני חושב שבנושא הזה דנו עוד בכנסות קודמות ושרי הפנים לדורותיהם באו ורצו לעשות את הדבר הזה על מנת לעמוד על הנושא הזה של תעודות זהות מזויפות שהולכות לשימוש בהרבה מאוד תחומים נגד המדינה.

אמנון כהן: סוף כל סוף מגיעים כאן לאיזושהי הבנה ולאיזושהי החלטה.

אמנון כהן: הדבר הוא חדש בעולם מבחינה טכנולוגית ומבחינת הידע.

אמנון כהן: כאשר הגיעו לשלב הסופי, באמת מי שהיה מסוגל לעשות זאת בדרגה הכי גבוהה, רק הוא נשאר.

אמנון כהן: כאן מדובר בנושא שהוא מקצועי ביותר ולכן תנאי הסף הם גבוהים ולכן גם לא כל אחד יכול לבצע את המשימה.

אמנון כהן: עם כל הרצון הטוב שלנו להציל מפעלים שנמצאים באזורים מסוימים וכמדינה רוצים להגן עליהם, כאן מדובר במקצועיות ובתנאי סף, במי שלא עומד ובמי שלא עומד.

אמנון כהן: מי שלא מסוגל לבצע ולא עומד בתנאי, לא יכולים לתת לו משהו שהוא לא מסוגל לבצע אותו.

אמנון כהן: לכן יש כאן מכרז ולכן יש כאן תנאים שמציבים והם נוקשים ביותר כי אנחנו רוצים למנוע מצב בו כל שנה-שנתיים נאמר שהתעודה שעשינו היא לא טובה.

אמנון כהן: לכן באמת מדובר כאן בעבודה ארוכת שנים וכל פעם מחדש הנושא מגיע לדיונים ולבדיקות אבל אני חושב שאנחנו לא צריכים להתערב בזה אלא לתת לגוף המקצועי לעשות את העבודה.

אמנון כהן: כאן מעורבים פרקליטות המדינה, החשב הכללי, ולכן כל הדברים האלה נלקחו בחשבון ואנחנו סומכים עליהם.

שלי יחימוביץ': מה עם יישובי עוטף עזה?

סטס מיסז'ניקוב: אני אומר לך משהו שאמרתי אתמול בבארי ואני לא נוקט צד.

סטס מיסז'ניקוב: רק אתמול דנו על צו עידוד השקעות הון ובצו הזה כלולים ישובים בעוטף עזה שמקבלים העדפה מהמדינה כדי שהמפעלים יוקמו שם.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבין ש-HP לא נמצא שם אלא הוא במקום אחר ולכן הוא לא נהנה מההטבות של המדינה.

סטס מיסז'ניקוב: אי אפשר את הטיעון הזה שהמפעלים נמצאים בעוטף עזה להשליך גם על הנושא של המכרז או פטור ממכרז.

שלי יחימוביץ': ודאי שאפשר.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מעודדים אותם ואת יודעת שוועדת הכספים עושה הרבה כדי לעודד אותם.

שלי יחימוביץ': המטרה שלנו היא לא לתת להם נדבות אלא לספק להם פרנסה.

שלי יחימוביץ': אני ממש לא מסכימה אתך.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שמענקים זה מסלול אחד אבל הם לא רוצים נדבות אלא הם רוצים להתפרנס.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא נוקט כאן צד אבל אמרתי לך שאי אפשר להשתמש בטיעון הזה.

שלי יחימוביץ': אפשר.

שלי יחימוביץ': בהחלט אפשר.

שלי יחימוביץ': השיקול הלאומי הוא השיקול המנחה.

אמנון כהן: אסור לנו היום להפעיל שיקול ולזכות במוצר פחות טוב בגלל שיקול כזה, כי זה בסוף יעלה יותר יקר.

אמנון כהן: לכן, אם יש גוף מקצועי שאומר שיש תנאי סף ולא עמדת בהם, אין מה לעשות.

אמנון כהן: אם אנחנו חורצים את הגורל כך שאנחנו אומרים שאין תנאי סף, אין אומדן, כל דבר ניתן למשא ומתן, לא צריך מכרז.

אמנון כהן: שהמדינה תיכנס למשא ומתן, לא צריך מכרז והוא יבוטל.

אמנון כהן: בנו כאן חוק מכרזים, יש תנאי סף, בדקו, יש אומדן, רוצים להרוויח כאן עוד משהו במשא ומתן אחרי שעמדו בתנאי הסף ובאומדן.

ראובן ריבלין: אם שתי תעודות הזהות הן אותו הדבר, צריך לתת עדיפות לעזה?

יצחק בן ישראל: אני מתנצל על שאהיה מאוד קצר כי העניין נראה לי די פשוט.

יצחק בן ישראל: אני מבין שהיה מכרז, אנחנו מדברים כאן על שתי הצעות כאשר אחת נדחתה בגלל שהיא לא עמדה בחלק מהתנאים של המכרז, ואת השנייה אי אפשר לממש כי הכסף יותר ממה שעומד לרשות המשרד, ולכן שתי ההצעות נדחו ועכשיו השאלה מה עושים.

יצחק בן ישראל: כך אני מבין את המצב העובדתי.

יצחק בן ישראל: תיאורטית יש שתי אפשרויות כאשר האחת היא לעשות מכרז חדש ולהתחיל מהתחלה דבר שייקח עוד כמה שנים, והאפשרות השנייה, אותה הציע מנכ"ל משרד הפנים, שנראית לי הגיונית ביותר, שאומרת שמכיוון שזה בעל חשיבות לאומית ונמשך יותר מדיי זמן, אנחנו עושים פטור ממכרז.

יצחק בן ישראל: עד כאן רק תיארתי את המצב כמו שהבנתי אותו.

יצחק בן ישראל: ברגע שעושים פטור ממכרז, זה אומר שהחוק מאפשר לעשות פטור ממכרז אם יש כל מיני שיקולים שבהם מתברר לך שאתה לא יכול לקבל את מה שאתה רוצה או שהצ'יפ לא מתאים או שהמחיר לא מתאים או שהצבע לא מתאים וכולי.

יצחק בן ישראל: אתה מנהל משא ומתן, וזה חוקי לגמרי ואני מאוד בעד זה.

יצחק בן ישראל: הבנתי שמשרד הפנים פנה למי שצריך כדי שיעשו את הדבר הזה ואנחנו מאוד בעדו.

יצחק בן ישראל: השאלה היא רק אם פטור ממכרז אומר שהנושא הזה הוא כבר לא תחת מכרז.

יצחק בן ישראל: יינתן לך או לוועדה שאתה תעמוד בראשה שיקול דעת עם מי לנהל משא ומתן ולבחור את ההצעה הכי טובה שנראית למשרד הפנים.

יצחק בן ישראל: עד כאן נראה לי הכל בסדר אבל הדבר היחידי שלא הצלחתי להבין הוא למה מדברים רק עם HP ולא מדברים גם עם אחרים.

יצחק בן ישראל: אם הבנתי אותך נכון, אמרת שאתה לא תדבר רק עם HP ועם האחרים לא אלא אתה תתחיל עם HP ואחרי כן תעבור לאחרים, אם תראה שעם HP אתה לא יכול לסכם את העניין.

יצחק בן ישראל: נראה לי ממש חסר בעיות.

יצחק בן ישראל: כלומר, כל מה שצריך זה לעודד את משרד הפנים לקבל פטור ממכרז ולבקש ממנו שידבר עם שני המציעים ושיבחר את הכי טוב שנראה לו.

יצחק בן ישראל: כל השאר נראה לי תהיה התערבות יתר של הכנסת בשיקולים של המשרד, מה גם שלא נראה לי שהדבר הזה הוא בעייתי.

יעקב ליצמן: אני מבין שמטרת הדיון היום היא לצורך פרוטוקול בית המשפט כי אני לא רואה שאנחנו יכולים להחליט כך או כך.

יעקב ליצמן: אתה לא יכול לומר לי שהחלטת כך וכך ולומר למשרד הפנים שכך הוא רוצה כי זה לא עובד כך.

חיים אורון: אתה יכול לפנות לחשב הכללי ולשר האוצר ללכת במסלול שחבר הכנסת בן-ישראל ואני הצענו, שייתנו פטור ממכרז.

יעקב ליצמן: אתה יכול לבקש.

שלי יחימוביץ': זה מה שאנחנו עושים מדי פעם.

יעקב ליצמן: יש הרבה בעיות בכל הנושא הזה.

יעקב ליצמן: למשל, לפני שלוש שנים הייתי מגיש בקשה לדיון מהיר בוועדת כספים לגבי הארכת המכרז.

יעקב ליצמן: היה מכרז, הסתיים, מדוע האריכו אותו?

יעקב ליצמן: תיאורטית כבר היה דיון.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, יש הרבה דברים שאני לא מבין כאן ואני לא יכול להתייחס אליהם.

יעקב ליצמן: אם היינו חכמים ורציניים מאוד, אז מישהו היה מגיש דיון מהיר ליושב-ראש דאז ואני בטוח שהוא היה מעביר את זה לוועדת הכספים והיה מתקיים דיון לגבי הארכת המכרז.

יעקב ליצמן: היות שלא הבנתי את זה אז והיות שלא הבנתי את זה היום, אני אומר דבר אחד.

יעקב ליצמן: ראשית, אל תתערב.

יעקב ליצמן: שב בשקט.

יעקב ליצמן: אני לא יודע בדיוק מה קורה כאן.

יעקב ליצמן: אני יכול לומר שאם על פי החוק מעדיפים את המפעלים בעוטף עזה, בשתי ידים אני מצביע בעד.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה גם נכון מוסרית.

ראובן ריבלין: אלא אם כן תעודת הזהות לא תהיה שווה אם היא תיעשה במפעל שנמצא בכל מקום בארץ.

ראובן ריבלין: המרכז הוא תעודת הזהות, אבל אני אומר לך שתעודת הזהות יכולה להינתן פה ושם אותו הדבר.

יעקב ליצמן: הכלל שלי כרגע אומר שאין סיבה להתערב אלא לעמוד בצד.

אבשלום וילן: למה המדינה הזאת שכבר מזמן משפטה את עצמה לדעת, לוקח לה כל כך הרבה זמן לקבל החלטה מסוג כזה?

אבשלום וילן: אני חושב שזה פיגור מאוד גדול.

אבשלום וילן: היה כאן לפני חודש-חודשיים סיפור שבאו לחתוך 3-4 מיליון שקלים ולדפוק את האזרחים ברשיונות נהיגה וכל הסיפור של רשיונות נהיגה בינלאומיים.

אבשלום וילן: אנחנו בימי הביניים מבחינת היכולת לקבל החלטות ולהתקדם בדברים.

אבשלום וילן: אני רוצה לומר משהו שיישמע לא פופולרי.

אבשלום וילן: אוי לנו אם נחזור לכלכלה שבה ניתן עדיפויות מטעם ולא תהיה תחרות קודם כל על המוצר, על הטיב, על המחיר וכולי.

אבשלום וילן: אני מציע מאוד להיזהר.

אבשלום וילן: הייתה לנו כלכלה כזאת בזמנו, היא הייתה הגיונית כאשר קמה המדינה, אבל היום אנחנו במקום אחר לגמרי.

אבשלום וילן: במקרה דנן, אני חושב שדפוס בארי, כמו שאני מכיר את המפעל הזה, לא צריך להוכיח לאף אחד שום דבר לגבי רמתו ויכולתו המקצועית הגבוהה.

אבשלום וילן: זה לא הסיפור, אבל הסיפור הוא שאם ישנה התערבות פוליטית במכרז נתון, אנחנו פותחים פתח מחר לכל מיני תופעות שאני הראשון לעמוד מולן ומזה צריך להיזהר כמו מאש.

אבשלום וילן: לכן אני חושב שצריך לקבל את ההצעה שגובשה על ידי חבר הכנסת אורון ובן-ישראל וללכת בכיוון שלה, ולראות בתהליך שאתה ציינת אלא שזה חייב להיות מהיר וזה לא יכול להיות החשב הכללי כי כל דבר אצלו לוקח זמן והזמן הזה בסופו של דבר, את המחיר שלו משלמים אזרחי מדינת ישראל.

אבשלום וילן: מספיק, תחתכו ותחליטו.

יצחק זיו: יש לנו בעיה לכל אורך הדרך.

יצחק זיו: ברגע שיש מכרז, זה כאילו לא היה.

יצחק זיו: צריך להתייחס למכרז כאילו זאת המילה האחרונה.

יצחק זיו: אם אף אחד לא ענה על תנאי המכרז, יצא מכרז חדש.

יצחק זיו: אין דבר כזה בלי מכרז.

יצחק זיו: ברגע שאתה נותן דבר שהוא בלי מכרז, זה פותח פתח לא טוב.

יצחק זיו: אני בעד להוציא מכרז חדש וללכת רק על שיטת מכרזים.

גיורא עוז: באנו לזעוק.

גיורא עוז: אנחנו אחרי מכרז שבוטל והוא פשוט בוטל.

גיורא עוז: לצערי אנחנו נפסלנו, החברה השנייה HP נפסלה, גם אין לי שום דבר נגד HP, גם אם זה נשמע כאן כאילו יש לי, אלא בעיקר אני מול משרד הפנים והתנהלותו.

גיורא עוז: מתנהל תהליך של שמונה שנים בו השקענו שנים של עבודה ומיליוני שקלים בהכנת המכרז אבל בסוף היום פעם שלישית נראה לנו שהדבר הזה יכול לצאת לפועל כי יש רק אחת ויחידה שזו HP.

גיורא עוז: אני חושב שמשהו כאן צריך לקרות וזה הזמן לשמוע.

גיורא עוז: דפוס בארי נמצא בעוטף עזה, אבל זה ממש העניין.

גיורא עוז: דפוס בארי הוא המפעל המוביל בישראל בהדפסה ביטחונית ובייצור כרטיסים.

גיורא עוז: את כל רשיונות הנהיגה שאתם מקבלים, גם שלי, 18 שנים, אתם מקבלים מאתנו יום יום.

גיורא עוז: כל יום יוצאים אלפי כרטיסים כולל צ'יפ, כרטיס חכם מאובטח שאנחנו מנפיקים ובחוץ לארץ אני השתמשתי בו.

גיורא עוז: בלי ספק שבתחום הזה אנחנו המפעל המתאים ביותר והרלוונטי ביותר בישראל.

גיורא עוז: HP היא חברה מעולה, אבל מי שצריך לייצר עבורה את העבודה בקטע הזה, זה בית דפוס פתקית שהוא אמנם מצוין, אבל לפי מיטב ידיעתי לא ייצר כרטיס אחד בחייו.

גיורא עוז: אם רוצים לקצר תהליכים, אני חושב שפטור ממכרז יכול לקצר תהליכים, אבל לנהל משא ומתן כולל על מחיר ועל איכות עם שני מציעים או עם שלושה, בוודאי זה יקצר תהליכים ויביא את ההצעה הטובה ביותר.

גיורא עוז: ההצעה שלנו במכרז – זה כבר לא העיתון – היא מתחת ל-40 שקלים.

גיורא עוז: אני אומר לכם שבתנאי תחרות הזמן מאוחר.

גיורא עוז: לא אקריא מה אמר פרופסור ברנע שבעצם מי שהגיש את ההצעה יכול היה להגיש כל מחיר כי הוא ידע בסבירות גבוהה שהוא לבד.

גיורא עוז: ההצעה שלנו היא מתחת ל-40 שקלים.

גיורא עוז: זאת אומרת, ביצוע הפרויקט באיכות הטובה ביותר, לא צריכה לעלות למדינת ישראל יותר מ-200 שקלים.

גיורא עוז: היו משתתפים נוספים והם לא היו מבקשים למיטב הערכתי יותר.

גיורא עוז: מחיר של 320 מיליון שקלים הוא מחיר מופקע ולא ריאלי לפרוייקט הזה.

גיורא עוז: אנחנו מבקשים שייתנו לנו להתמודד.

גיורא עוז: אנחנו לא נקבע את התנאים המקצועיים.

גיורא עוז: התנאי היחידי שבגללו נפלנו הוא תנאי ממש לא רלוונטי שהכניסו אותו רק למערכת הזאת.

גיורא עוז: הצענו מערכת הפעלה, זאת שהייתה במכרז הקודם ב-HP.

גיורא עוז: הפעם הלכנו עם מערכת הפעלה ישראלית ובפעם הקודמת היא זכתה וקיבלה ציון 9.

גיורא עוז: אם תבקשו את התנאי הזה בכל זאת, אנחנו נתקשר עם חברה זרה שיש לה מערכת הפעלה שעונה על התנאים ונביא פתרון.

יוסי לוי: כמה משפטים בקצרה.

יוסי לוי: אני חושב שיש כאן משהו בדיון.

יוסי לוי: HP ישראל איננה שונה כהוא זה מבארי.

יוסי לוי: זאת חברה ישראלית לכל עניין מדבר.

יוסי לוי: HP נמצאת בעוטף עזה, באשקלון, בקריית גת, והיא מעסיקה 4,000 עובדים במדינת ישראל, היא השקיעה שישה מיליארד דולר בישראל, מיליארד דולר נוספים בדרך לישראל וגם להשקעות בעוטף עזה.

יוסי לוי: לכן דבר ראשון, הבסיס הראשון, ההגנה שכאן חברי הכנסת ביקשו לתת לדפוס בארי, HP מבקשת אותה בכל עניין ודבר כי אנחנו מפעל ישראלי לאומי בעוטף עזה עם 4,000 עובדים ועם 7 מיליארד דולר השקעות.

שלי יחימוביץ': ביקשנו רק אפשרות להתמודד.

יוסי לוי: יש לנו מחלוקת עם משרד הפנים על שאלת האומדן.

יוסי לוי: אנחנו סבורים שהמחיר ש-HP הציעה הוא מחיר טוב ומחיר הוגן.

יוסי לוי: האומדן עצמו, יש לנו הרבה טענות ואני מסכים עם מנכ"ל משרד הפנים שלא צריך לשטוח כאן

יוסי לוי: בפני הוועדה את הטענות שלנו כלפי האומדן כי הפנינו אותן לבית המשפט.

יוסי לוי: אגב, האומדן של משרד האוצר לא שונה מהאומדן שלנו.

יוסי לוי: יש פערים.

יוסי לוי: שמעתי לראשונה שיש פערים גדולים בין מחיר בארי ל-HP, לא פתחו את המעטפות אבל שמעתי מחבר הכנסת ריבלין.

יוסי לוי: גם אם יש פערים במחיר, לא מדובר באותה הצעה משום שמדובר על פי העובדה שבארי נפסלה באחד התנאים החשובים ביותר במכרז הזה.

גיורא עוז: לא נכון.

יוסי לוי: חברים יקרים, מערכת הסרטיפיקיישן, מערכת ההפעלה שלהם כשלה.

יוסי לוי: זה אומר לגבי הביטחון של הכרטיס שהם מציעים.

גיורא עוז: זה פשוט לא נכון.

יוסי לוי: זה אומר פגיעה ביטחונית ופגיעה בצנעת הפרט.

גיורא עוז: זה לא נכון.

יוסי לוי: גם אם המחיר שונה, זאת לא אותה הצעה.

יוסי לוי: אם לא נלך במתווה של משרד הפנים, אנחנו קיבלנו איכשהו וחככנו בדעתנו אם לקבל את המתווה של משרד הפנים, אנחנו נהיה בבית משפט כי אנחנו חושבים שאנחנו זוכים, וגם אם חס ושלום אנחנו לא נצליח בערכאה הראשונה, נעלה לערכאה נוספת.

חיים אורון: זה הנימוק העיקרי שעולה בדיון הזה כי אתם תגררו אותם בבית משפט שנתיים.

יוסי לוי: לכן מתוך אחריות למדינת ישראל אנחנו הולכים למתווה הזה כי אנחנו זוכים.

חיים אורון: באיום של בית משפט.

יוסי לוי: אם הייתה זכות למשא ומתן, הם היו בוחרים אותנו.

יוסי לוי: לא הייתה זכות למשא ומתן כי אחרת לא היה צריך את הפטור הזה.

אריה בר: אני רוצה לומר לכם שאתם אומרים דבר והיפוכו.

אריה בר: מצד אחד צריך תעודת זהות ומספיק עם הסחבת של עשר שנים.

אריה בר: מצד שני אתם אומרים לא, אתם צריכים לפעול בצורה הזאת או בצורה אחרת.

אריה בר: בדרך כלל מקבלי ההחלטות, פקידים בכירים בממשלה, לצערי הרב לא מקבלים החלטות אלא הם מעבירים את הנושאים לבתי משפט.

אריה בר: יכולתי אני כמנכ"ל ויושב-ראש ועדת המכרזים לא להתערב ושבית המשפט יחליט.

אריה בר: צריך לשים סוף לסאגה הזאת של תעודת הזהות.

אריה בר: המתווה שהתווינו בהמלצתי, בתיאום עם הפרקליטות ובתיאום עם החשב הכללי, יעשה סוף וצדק לכל המשתתפים, כולל בארי בעתיד.

אריה בר: יחד עם זאת, אני מודיע לכם חד משמעית שלא נתפשר על איכות תעודת הזהות ולא משנה מי יזכה.

אריה בר: אף אחד לא יכול להאשים אותי באי רצון להעדיף מפעלים באזורי פיתוח ובאזור עוטף עזה, כולל מצפה רמון, קריית שמונה, שלומי ומעלות אבל רבותיי, כדי לתת העדפה – וצריך לתת העדפה – תנו לנו את הכלים לתת העדפה.

אריה בר: אני לא אקבל החלטה בניגוד לחוק.

אריה בר: תקנו את החוק, תנו העדפה, אבל אתם לא עושים את זה.

אריה בר: אני בעד.

אריה בר: מצפה רמון היא פחות חשובה?

אריה בר: גם שם נאנקים תחת אבטלה.

אריה בר: קריית שמונה, שלומי, מעלות, בבקשה, תקנו את החוק ותנו העדפה.

אריה בר: ברגע שתיתנו העדפה, אני מבטיח לכם שאני הראשון שאבצע אותה.

אריה בר: החוק היום לא מאפשר לתת העדפה לדפוס בארי.

ראובן ריבלין: אני מתנגד למתן העדפה לדפוס בארי.

סטס מיסז'ניקוב: לפני שאני מקריא את הסיכום שהתגבש תוך כדי הדברים, אני רוצה להציע משהו שיכול להיות שהוא הזוי, אבל תשקלו אותו.

סטס מיסז'ניקוב: הצעתי את זה אתמול גם לבארי ואני מציע את זה גם לך, אריה, למרות שאתה בעצם לא צד לעניין.

סטס מיסז'ניקוב: במידה – אני לא נוקט כאן בצד כלשהו – שאתה תמשיך משא ומתן ו-HP יזכו, אני מציע ל-HP לשקול להעסיק את דפוס בארי כמי שיפיק להם את הכרטיסיות וכך נפתור את כל הבעיות.

קריאה: זה לא תפקידנו.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אני יכול לקרוא ל-HP לעשות זאת.

קריאה: זה לא סידור עבודה כאן.

סטס מיסז'ניקוב: אם כך יהיה, פתרנו גם את הבעיה של כחול-לבן.

חיים אורון: בכל זאת הייתה הצעה של יצחק בן-ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: זאת הייתה הצעה לפני סיכום הישיבה.

סטס מיסז'ניקוב: אם כך יהיה, HP לא יעסיקו את פתקית אלא יעסיקו את בארי, HP תקבל את המוניטין ובארי יקבלו את העבודה.

סטס מיסז'ניקוב: אם אתם חושבים שזה לא המקום, תתעלמו מההערה שלי.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקריא את הסיכום שלדעתי התגבש כאן.

סטס מיסז'ניקוב: לא כל אחד יאהב אותו, אבל זה מה שיש.

ראובן ריבלין: תצביע עליו.

סטס מיסז'ניקוב: לא, אני לא מצביע.

סטס מיסז'ניקוב: בדיון מהיר לא מצביעים על הסיכום.

סטס מיסז'ניקוב: אם תרצו, נקיים עוד דיון, אבל אנחנו לא מצביעים.

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה רואה חשיבות רבה בסיום הסחבת בהליך מכרזי להנפקת תעודות זהות חכמות שנמשך למעלה משמונה שנים.

סטס מיסז'ניקוב: להנפקת התעודות חשיבות עצומה בעיקר בהיבט הביטחוני שכן על פי הערכות כחצי מיליון תעודות זהות מזויפות מוחזקות כיום בידי גורמים פליליים ולאומנים.

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה רואה בסוגיה סכסוך עסקי בין שתי חברות ישראליות חשובות ותורמות, וכיוון שהנושא תלוי ועומד בבית משפט אין הוועדה רוצה לנקוט עמדה ובלבד שההליכים יסתיימו מהר ככל האפשר.

שלי יחימוביץ': זה לא משקף את העמדה שלי.

סטס מיסז'ניקוב: במידה וההליכים יתארכו, הוועדה תשקול המשך דיון.

שלי יחימוביץ': אתה לא יכול לגבש החלטה שהיא שונה לחלוטין מרוח הדברים שנאמרו כאן.

סטס מיסז'ניקוב: יש כאן אנשים, לפחות בצד הזה של השולחן, שהביעו עמדה בדיוק כזאת.

ראובן ריבלין: אני מסתייג מהסיכום.

סטס מיסז'ניקוב: יש כאן פסקה שהוסיף חבר הכנסת בן-ישראל ואני אקריא אותה למרות שיש לי בעיה אתה ויש גם בעיה מבחינה משפטית.

סטס מיסז'ניקוב: יש לנו יועצת משפטית.

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה קוראת למשרד הפנים למצוא את הדרך הנאותה לבחון מגוון הצעות לפני קבלת החלטות.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

יעקב ליצמן: אני נגד.

סטס מיסז'ניקוב: גם אני.

סטס מיסז'ניקוב: יש לי בעיה עם הפסקה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו לא יכולים להכריח את משרד הפנים.

חיים אורון: אני לא רוצה בכלל את משרד הפנים כצד לעניין.

חיים אורון: אני מבקש להעמיד להצבעה הצעה מאוד פשוטה.

חיים אורון: הוועדה פונה לחשב הכללי לאור התפתחות הנושא, שלא לתת פטור ממכרז לתעודות זהות.

שלי יחימוביץ': אני בעד.

יעקב ליצמן: אני נגד זה.

חיים אורון: ברגע שלא יהיה פטור ממכרז, הם יבינו כולם.

חיים אורון: המשחק לי לפחות ברור לחלוטין היום.

חיים אורון: יוסי לוי אומר שהוא יתקע אותנו עשר שנים במשפטים אם לא ייתנו לו לזכות במכרז ואז התעודה לא תהיה.

חיים אורון: אומר אריה בר שהוא מוכרח תעודת זהות ולכן במקום משפטים, מבקש שניתן לו לגמור במשא ומתן.

חיים אורון: זאת הפשרה.

חיים אורון: אני הייתי לוקח אותך בתור עורך דין למפעל שלי אם הייתי יכול.

חיים אורון: אנחנו יכולים לבוא ולומר לאוצר שלא ייצור זירה שתאפשר לצדדים ולו להוביל מהלך.

חיים אורון: ברגע שהאוצר נתן לו פטור ממכרז, המסלול מאוד ברור.

חיים אורון: ברגע שאין פטור ממכרז, אתם תמצאו מסלול אחר.

קריאה: אין מסלול אחר.

אריה בר: בית המשפט יחליט.

סטס מיסז'ניקוב: רבותיי, הגענו לסוף הדיון.

סטס מיסז'ניקוב: אני מציע לחזור לסיכום כפי שהקראתי אותו ללא הפסקה האחרונה.

שלי יחימוביץ': לא.

שלי יחימוביץ': איך אתה יכול להיות כל כך לא קשוב למה שנאמר כאן?

שלי יחימוביץ': תוסיף בסיכום שיש התנגדות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מוסיף לסיכום שיש התנגדות של חברי הכנסת יחימוביץ וריבלין.

שלי יחימוביץ': לא, של יותר.

סטס מיסז'ניקוב: גם של חבר הכנסת בן-ישראל.

יצחק בן ישראל: גם של חברי הכנסת אורון ואבשלום וילן.

יצחק בן ישראל: תוסיף גם אותם.

שלי יחימוביץ': יש כאן התנגדות רחבה.

סטס מיסז'ניקוב: חברי הכנסת יחימוביץ, ריבלין, נוקד, בן-ישראל ווילן.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מצביע.

סטס מיסז'ניקוב: מה שאני כן אעשה, אני אעשה דיון נוסף אליו אזמין את נציג החשב הכללי.

ניסן סלומינסקי: אל תוציא סיכום.

שלי יחימוביץ': הסיכום הזה לא מקובל עלינו ואין לך זכות להוציא אותו.

אבשלום וילן: לפי תקנון הכנסת חייב להיות סיכום שיונח על שולחן הכנסת.

חיים אורון: לא נכון.

סטס מיסז'ניקוב: זה הסיכום ואני לא חייב להצביע עליו.

שלי יחימוביץ': אתה לא יכול להוציא סיכום על דעת עצמך.

סטס מיסז'ניקוב: רבותיי, אני אקיים דיון נוסף בהשתתפות נציג החשב הכללי.

אבשלום וילן: לפי התקנון, תוך שבוע.

סטס מיסז'ניקוב: בסדר.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: הישיבה נעולה.