ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 374, 2008-06-04 09:30

אופיר פינס-פז: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על סדר היום שלנו איחוד אור-עקיבא וקיסריה.

אופיר פינס-פז: אני מתכוון להצביע ולהביא את העניין לקריאה ראשונה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת שי חרמש הגיע, אז אני לא יכול.

שי חרמש: יש לי בקשה חריגה, שאני לא אוהב לבקש.

אופיר פינס-פז: אל תבקש אותה גם עכשיו.

אופיר פינס-פז: ..

אופיר פינס-פז: אנחנו מתחילים את הישיבה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר לכולכם, שאת הישיבה הקודמת סיימנו בכך ששר הפנים הסכים לבדוק את הסוגייה ולראות האם הוא יכול לקדם אותה.

אופיר פינס-פז: נמצא אתנו עוזר שר הפנים, שלי מלכה.

אופיר פינס-פז: המכתב של העוזר בשם השר מונח על השולחן.

אופיר פינס-פז: תאמר לנו מה קרה ותקריא לנו את המכתב.

אופיר פינס-פז: אנחנו נתחיל לקיים על זה דיון.

שלי מלכה: כפי שיושב ראש הוועדה ציין, בישיבה הקודמת שר הפנים היה מוכן לקחת על עצמו להיכנס בעובי הקורה ולנסות לגשר בין הצדדים.

שלי מלכה: הוא לא חשב שדרך החקיקה היא הדרך הנכונה והראויה.

שלי מלכה: התקיימו מספר פגישות גם עם ראש עיריית אור עקיבא וגם עם השר יעקב אדרי וגם עם יושב ראש הוועדה לפיתוח קיסריה, והם הגיעו להבנות הבאות – אני לא יודע אם זה מונח בפני כל אחד, אבל אני אציין את עיקרי הדברים.

שלי מלכה: מי שלא יודע, יש לקרן קיסריה ולמדינה הסכם, כך שהוא לא חידש דבר, כל שנה קרן קיסריה אמורה להעביר סכום מסוים למטרות רווחה וחינוך לרשויות מסביב.

שלי מלכה: השר הגדיל את הסכום לשלושה מיליון דולר וחצי בשנה.

אופיר פינס-פז: מ-1.2 ל-3.5.

שלי מלכה: הכסף יועבר לרשויות ג'יסר א-זרקא, אור עקיבא, פרדס חנה, כרכור, למטרות חינוך ורווחה.

אופיר פינס-פז: ובנימינה וגבעת עדה.

אליהו גבאי: יש פה נציגות לבנימינה וגבעת עדה?

אופיר פינס-פז: אני לא רואה.

שלי מלכה: זה לא מופיע פה.

אופיר פינס-פז: בהסכם הנוכחי בנימינה וגבעת עדה בהסכם.

שלי מלכה: אני אבדוק ואתן לך תשובה על העניין הזה.

שלי מלכה: המטרות של הסכום הזה הן לא משהו חדש, אלא פשוט השר הגדיל את הסכום.

שלי מלכה: משרד הפנים, מנכ"ל משרד הפנים, הוא זה שיחלק התקציב לפי הפרויקטים.

שלי מלכה: בנוסף, קרן קיסריה תקים בריכת שחייה בעיר אור עקיבא, שוב לפי פרוגרמה שיגישו למנכ"ל משרד הפנים שיאשר אותה.

שלי מלכה: אלה עיקרי הדברים.

שלי מלכה: תוקף ההבנות הללו הוא עד 2022, שזה בעצם ההסכם של המדינה עם קרן קיסריה.

אופיר פינס-פז: האם שר הפנים קיים גם איזה שהם מגעים עם חבר הכנסת גבאי, המציע של הצעת החוק?

שלי מלכה: לא שאני יודע עליהם.

שלי מלכה: יכול להיות שהם שוחחו טלפונית, אני לא יודע.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חרמש ביקש לצאת.

שי חרמש: קודם כל, אני מתנצל, כי אני בדרך כלל לא עושה את זה, אבל יזמתי דיון בוועדה לענייני עובדים זרים.

שי חרמש: חבר הכנסת גבאי, אם יש דבר אחד שאנחנו מסכימים עליו זה על עובדים זרים בחקלאות, אז יזמתי שם דיון.

שי חרמש: הדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה נעשה בשני מישורים: אחד - בעיקרון של החקיקה בכנסת בנושא איחוד הרשויות.

שי חרמש: בנושא הזה יושב פה שר הפנים לשעבר ויושב פה אנוכי אחרי 15 שנה בשלטון מקומי.

שי חרמש: איחוד רשויות הוא נושא מקצועי, הוא לא נושא פוליטי.

שי חרמש: אני כבר אומר שבדרך יש לנו כבר איחוד הרשויות הבא.

שי חרמש: יש הצעה של חבר הכנסת יורם מרציאנו לאחד את שוהם ולוד.

שי חרמש: מחר בבוקר לקראת הבחירות, אני כבר רואה שאנחנו נעסוק רק באיחוד רשויות.

שי חרמש: איחוד רשויות זה תהליך ארוך, מקצועי וממושך, שכולל מתכנני ערים, אדריכלים, כלכלה, דמוגרפיה ותרבות.

שי חרמש: כל העולם נכנס תחת הדבר הזה שנקרא קהילה מוניציפלית.

שי חרמש: אני חושב שתהליך החקיקה הוא תהליך פסול.

שי חרמש: אמרתי לחבר הכנסת גבאי שאני מסכים אתו לגבי הרבה דברים, שבעניין הזה אני חולק עליו לאורך כל הדרך.

שי חרמש: אם הדבר הזה יעלה להצבעה, אעשה כל שביכולתי שחוקים כאלה לא יעברו בכנסת.

שי חרמש: אני שמח שקיבלנו החלטה מתונה פה, בהחלטתך, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ששר הפנים יורשה, יונחה, יתבקש לנהל משא ומתן.

שי חרמש: התנהל משא ומתן.

שי חרמש: הגיעו להסכמות בדברים האלה.

שי חרמש: חבר הכנסת גבאי, אני מבקש ממך דבר אחד.

שי חרמש: העיקרון הוא עיקרון פסול.

שי חרמש: את מה שרצית השגת.

שי חרמש: השגת היום הסכמה על תגבור תרומת קרן קיסריה לאור עקיבא וליישובים מסביב.

שי חרמש: אני חושב שדי בכך, בואו נעצור, רד מהחקיקה כי אתה תעמוד יחד אתי באותה דילמה בעוד שבועיים עם חבר הכנסת מרציאנו, ומי יודע מה בא אחרי זה עם עוד חוקים.

שי חרמש: זה לא התחום שלנו, אנחנו לא מבינים בזה, זה לא המקצוע שלנו, אנחנו חוטאים בעניין הזה לאורך כל הדרך.

שי חרמש: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה לחבר הכנסת חרמש.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: אני רוצה לשמוע.

אופיר פינס-פז: בואו נשמע קודם כל אולי את קרן קיסריה, שהיא זאת שצריכה לפתוח את הארנק על רקע ההידברות עם שר הפנים.

אופיר פינס-פז: איך אתם מתייחסים להצעה של שר הפנים?

אופיר פינס-פז: אנחנו כרגע דנים בהצעה של שר הפנים.

אופיר פינס-פז: אפשר גם להעלות הצעות נוספות, אחרות ואלטרנטיביות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשמוע התייחסות להצעה.

אופיר פינס-פז: האם יש הסכמה להצעה של הצדדים המעורבים, והאם יש רצון להוסיף, לגרוע?

אופיר פינס-פז: מהמקום הזה ננסה להתקדם.

מנחם טולצ'ינסקי: אני חושב שהגישה של קרן קיסריה ושל הנציגים שישבו עם שר הפנים הייתה לנסות עד כמה שאפשר להימנע מכל סיטואציה, שההסכם הזה – הוא בעצם ההיסטוריה של המדינה שלנו – יביא באיזשהו מצב לעימות, חס וחלילה, בין בית רוטשילד לבין מדינת ישראל.

מנחם טולצ'ינסקי: בבית רוטשילד הנחו אותנו בכל דרך לעולם לא להגיע לסוף שיהיה בושה גדולה, ולכן על רקע זה הייתה נכונות רבה מאוד, למרות שיש הסכם קיים, למרות שהקרן הסכימה לתרום, ולמרות שהחקיקה הזאת בעינינו היא הפרה בוטה של ההסכם, בלי להיכנס לסמכויות המחוקק, הרצון היה לנסות למצוא כל פתרון אפשרי.

מנחם טולצ'ינסקי: צריך לזכור שהקרן בסופו של דבר תורמת לקידום החינוך בישראל.

מנחם טולצ'ינסקי: עשרות מיליוני דולרים נתרמו.

אליהו גבאי: מהיכן הכסף הזה של הקרן?

מנחם טולצ'ינסקי: האדמות שהן אדמות פיק"א, החברה להתיישבות יהודים בארץ ישראל בשליטת בית רוטשילד, נתרמו לקרן על ידי בית רוטשילד.

מנחם טולצ'ינסקי: האדמות האלה נמכרות, וזה המקור העיקרי של הכסף של הקרן, כסף שביסודו גם האדמות האלה נתרמו לישראל, ואת זה צריך לזכור.

מנחם טולצ'ינסקי: איש לא לוקח כסף הביתה וכל הרווחים שאינם מיועדים לקידום פיתוחה של קיסריה נתרמים.

מנחם טולצ'ינסקי: כך נתרמו עשרות מיליוני דולרים.

מנחם טולצ'ינסקי: כשהגענו להסכם – וזה ההסכם שגובש – הסכום היה הרבה מעבר למה שקרן קיסריה חשבה בתחילה שתתרום.

מנחם טולצ'ינסקי: שר הפנים ביקש להעלות את התרומה באופן מאוד מאוד משמעותי ונציגי הקרן הסכימו.

מנחם טולצ'ינסקי: הערה אחת לגבי בריכת השחייה, גם לזה לאור בקשה ספציפית של אור עקיבא ניתנה הסכמה.

מנחם טולצ'ינסקי: אמרנו שננסה לעשות את זה, בכפוף כמובן לתקנון שלנו ולאפשרויות החוקיות לעשות את זה.

מנחם טולצ'ינסקי: ננסה בכל דרך לתרום גם את הסכום הזה, כדי שבאמת נצליח ליישב את הנושא הזה ולדעת שהורדנו את זה מעל סדר-היום.

מנחם טולצ'ינסקי: לכן הקרן לא בקורת רוח, אבל הביעה את הסכמתה להסדר.

שמחה יוסיפוב: אני רוצה להגיד דברים, שאולי אמרו בעבר אבל לא הזכירו אותם כאן.

שמחה יוסיפוב: משפחת רוטשילד לא יודעת דבר ממה שקורה בקיסריה.

שמחה יוסיפוב: מאחר שהאבא נפטר, אנחנו יודעים הכל.

שמחה יוסיפוב: בשנת 1993, כאשר לאור עקיבא היה מעמד אזור פיתוח ב' לתעשייה, באה מנהיגות קיסריה - אז היה גם מוטי פרידמן יושב ראש הקרן ומשה מנכ"ל החברה לפיתוח קיסריה - וביקשה להקים פארק תעשייה משותף לאור-עקיבא ולקיסריה, כשאור-עקיבא תיתן את המעמד של אזור פיתוח ב' לתעשייה והפארק הזה יהיה בשביל - -

קריאה: - - -

שמחה יוסיפוב: - - ובשביל תושבי ישראל.

שמחה יוסיפוב: אמרנו: למה לא.

שמחה יוסיפוב: אבל סוכם גם שאור עקיבא תיהנה מהארנונה של הפארק, וגם הכינו טיוטת הסכם, אבל לצערי היא לא הוחתמה, וגם היה שלט מפורסם בגודל שני מטר על שני מטר בכניסה לקיסריה על יד צומת פל-ים שעליו היה כתוב "פארק תעשייה קיסריה אור-עקיבא".

שמחה יוסיפוב: בשנת 1995, אחרי שהפארק התחיל להתרומם – אני זוכר היטב את סגן ראש המועצה הזה - הגיע אלינו לביקור לפארק ראש הממשלה דאז יצחק רבין זכרונו לברכה וביקר בפארק וחנך בניין.

שמחה יוסיפוב: גם חילקו חוברות והיה כתוב על כל חוברת פארק תעשייה קיסריה אור-עקיבא.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לחבר הכנסת חרמש שהממשלה והקואליציה בעד הצעת החוק.

שי חרמש: אני יודע, אני אצביע נגד.

שי חרמש: הצבעתי גם נגד בסיבוב הראשון.

שי חרמש: בעיקרון אני מצביע נגד.

שי חרמש: קורים פה כל מיני דברים מוזרים בכנסת, אז לכל דבר אני צריך להסכים?

שמחה יוסיפוב: ב-1995 יום אחד בבוקר, כמו סאלח שבתי, החליפו את השלט מפארק תעשייה קיסריה אור-עקיבא לפארק תעשייה קיסריה.

שמחה יוסיפוב: פתאום אור-עקיבא נעלמה, אין אור-עקיבא, אין כלום, אין שום הסכם ואין שום שותפות.

שמחה יוסיפוב: כאשר פנינו אליהם ושאלנו למה, הם אמרו לנו: אנחנו לא חייבים לכם דבר.

שמחה יוסיפוב: אני רוצה לומר לך, שאשת הנשיא לשעבר ראומה ויצמן אמרה לא פעם: רימו גם את הנשיא, כי הנשיא היה מעורב בהקמת הפארק לטובת האזור הזה, לטובת העיר אור-עקיבא, כי באור-עקיבא הייתה אבטלה של 14%, ולכן לא סתם קיבלנו גם מעמד אזור פיתוח ב' לתעשייה כדי לבנות באזור.

שמחה יוסיפוב: כמו כן יש לנו אזור תעשייה קטן.

אסא אברמסקי: הוא בכלל לא היה נשיא כשהקימו את הפארק, איזה שטויות.

שמחה יוסיפוב: אל תפריע.

שמחה יוסיפוב: אני אומר לך שהוא התערב ורימו אותו.

אליהו גבאי: מה זה משנה אם הוא היה נשיא או לא היה נשיא?

שמחה יוסיפוב: הוא היה נשיא.

אסא אברמסקי: סיפורי אלף לילה ולילה.

שמחה יוסיפוב: תיזכר.

אופיר פינס-פז: הוא בזכות דיבור.

אופיר פינס-פז: זה לא מעניין אותי מה עשו לנשיא.

אופיר פינס-פז: אני גמרתי לשחק, אתה בעד או נגד הצעת החוק?

שמחה יוסיפוב: אני חושב שהחוק יכול לבטל כל הסכם שחתום בין שר האוצר למשפחת רוטשילד.

שמחה יוסיפוב: החוק מעל כולם, ויש בטח מחוקקים שמגיעים לכאן.

שמחה יוסיפוב: אני חושב שצריכים להמשיך עם ההסכם, עם האיחוד ועם החוק ולאפשר לשני היישובים האלה להתאחד.

שמחה יוסיפוב: אני חושב שזה גם לטובת תושבי אור עקיבא וגם תושבי קיסריה.

שמחה יוסיפוב: אנחנו חיים עד היום בשכנות טובה.

אופיר פינס-פז: אתה בעד או נגד הצעת שר הפנים?

שמחה יוסיפוב: אני בעד חקיקת החוק.

אופיר פינס-פז: שמעתי, אבל אתה בעד או נגד - -

שמחה יוסיפוב: אני נגד ההצעה של שר הפנים.

אופיר פינס-פז: בוודאי, אז תגיד את זה.

שמחה יוסיפוב: אמרתי את זה.

חיים געש: אני מתנגד נחרצות לאיחוד.

חיים געש: אני חושב שאם רוצים לעשות איחוד, צריך לעשות אותו בדרך המסודרת של ועדת חקירה ולבדוק.

חיים געש: יש שם יישובים צמודים לפארק, שבגלל קיומו של הפארק לא מתאפשר להם להקים אזורי תעשייה.

חיים געש: לכן צריך לעשות את זה בצורה מסודרת, כפי שהציע חבר הכנסת שי חרמש.

חיים געש: אני מאוד בעד ההסכם שמוצע על ידי שר הפנים.

אופיר פינס-פז: ראש המועצה האזורית חוף הכרמל, אחת המועצות האזוריות המועדפות עליי מבחינה נופית.

כרמל סלע: אבל זו מתנת אל, זה לא דבר שאני עשיתי.

כרמל סלע: ..

כרמל סלע: אני מברך על ההסכם.

אופיר פינס-פז: אתה מפסיד מההסכם?

כרמל סלע: לא חשבתי אם אני מרוויח או מפסיד, חשבתי שלטובת התושבים, לטובת המדינה, ובעיקר לטובת תושבי אור-עקיבא הסכם הפשרה הזה הולך להוסיף בהחלט סכום נכבד לטובת החינוך.

אופיר פינס-פז: זה פחות או יותר פי שלוש מהמצב הקיים.

כרמל סלע: אבל זה יבוא לידי ביטוי דרך מנכ"ל הפנים שהוא יחלק.

אופיר פינס-פז: לא, הסכום הוא פי שלוש - - -

כרמל סלע: פי שלוש.

כרמל סלע: חבר הכנסת גבאי, במקום להיכנס למערכות שיפוטיות כאלה ואחרות חוקיות – ואנחנו יודעים שבמדינה זה לוקח המון שנים, וזה חסר טעם.

כרמל סלע: אם הגיעו לפשרה, אני חושב שצריך לקבל את הפשרה ואני מברך עליה.

אליהו גבאי: רבותיי, ממשלת ישראל קבעה לא פעם על ידי ועדה, שאין להקים יישובים של פחות מ-10,000 נפש.

אליהו גבאי: גם אם יש, צריך לאחד אותם.

אליהו גבאי: לא סתם שר הפנים המליץ לאחד 32 יישובים.

כרמל סלע: בכוונה לא רציתי לגעת באיחוד, ירדתי מהאיחוד.

כרמל סלע: אם רוצים לדבר על האיחוד, זה סיפור אחר.

אופיר פינס-פז: ממשלת ישראל לא קבעה את זה.

אופיר פינס-פז: אני אגיד לך מה היא קבעה – שיישובים מתחת ל-10,000 נפש לא יקבלו מעמד עצמאי של רשות מקומית.

אופיר פינס-פז: יש הרבה יישובים, של 1,000 איש ו-500 איש.

אליהו גבאי: ברור, אבל הכיוון הוא לאחד, וזאת גם הסיבה ששר הפנים הציע לאחד 32 יישובים, אבל לא עלה בידו בגלל שהיה לחץ ציבורי מכיוון מסוים.

אופיר פינס-פז: הוא הציע 32 רשויות מקומיות.

אופיר פינס-פז: תפריד בין רשות מקומית ליישוב.

שלי מלכה: זה בכלל לא הוא הציע, זו הייתה החלטת ממשלה.

אליהו גבאי: לקחת את היישוב קיסריה ולצרף אותו למועצה האזורית כרמל - -

כרמל סלע: זה חלק ממועצה.

אליהו גבאי: - - זה דבר בלתי הגיוני, לא עולה על הדעת, וזה לא טבעי לקחת את הקצה של עשרות קילומטרים ולאחד אותם עם עתלית.

אליהו גבאי: מה הקשר?

כרמל סלע: לא לקחו.

אופיר פינס-פז: סלח לי, אתה לא ברשות דיבור, אולי מספיק כבר?

אליהו גבאי: קיסריה זו למעשה שכונה משכונות אור-עקיבא.

אליהו גבאי: חייבת השכונה הזאת לחזור לבית שלה, קרעו אותה.

אליהו גבאי: עם כל הכבוד לפיק"א שאנחנו מכבדים אותה, את פרדס חנה, חלק גדול מקרקעות ארץ-ישראל היו שייכות לפיק"א, גם גבעת עדה, אבל בסופו של דבר בתבונתם, בחכמתם, מתוך אהבת הארץ וחלוציות, הם נתנו אותן למדינת-ישראל.

אליהו גבאי: אבל אנשים בעלי אינטרסים קבעו שיש להמשיך לעצור את הגוף הזה.

אליהו גבאי: הלא בשנת 1992 הסיפור הזה לשמור על אוטונומיה נפרדת לקיסריה נגמר, אז לנצל סיטואציה, שהשר בזמנו שוחט חידש חוזה?

אליהו גבאי: את מי שאלו, למי אמרו?

אליהו גבאי: באיזו זכות הוא עשה את זה?

אליהו גבאי: לדעתי, החוק מעל להסכם.

אליהו גבאי: אם יש דבר לא טבעי ולא הגיוני – איך אפשר להחזיק יישוב שיש בו 6,000 תושבים עם 30,0000 דונם?

אליהו גבאי: זה עוול.

אופיר פינס-פז: מה אתה אומר על ההסכם שהוצע?

אליהו גבאי: אני אגיע לזה.

אליהו גבאי: איך אפשר להשאיר יישוב שיש בו 20,000 תושבים עם 4,000 דונם?

אופיר פינס-פז: אבל את זה כבר אמרת.

אליהו גבאי: רבותיי, מדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה ליצור מתחם.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת גבאי, אתה פועל נגד עצמך, כי הזמן עובר.

אופיר פינס-פז: אם תתחיל לדבר כמו שדיברת בדיון הקודם, אם כולם ידברו כמו שהם דיברו בדיון הקודם, אנחנו נתפזר ושלום על ישראל ולא תהיה הצבעה.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה להתקדם לאיזשהו מקום או שאתה רוצה רק לדבר?

אופיר פינס-פז: אני שואל ברצינות, מה אתה רוצה?

אליהו גבאי: אתה יודע מה עשית בפעם שעברה?

אופיר פינס-פז: די, אפשרתי לדבר, דיברו וכל אחד הציג את העמדה שלו.

אליהו גבאי: אתה עכשיו מדבר יותר מאשר אפשרת לי לדבר.

אליהו גבאי: בפעם שעברה אפשרת לכל אלה שמתנגדים לאיחוד לדבר ולאחרים אפשרת מעט להתבטא.

אליהו גבאי: עכשיו אתה רוצה לעשות אותו דבר?

אליהו גבאי: לא, תן גם למי שמציע את החוק לדבר.

אופיר פינס-פז: בבקשה, מעכשיו אני אאפשר לדבר כמה זמן שרוצים עד השעה 11:00 ואז אנחנו נתפזר.

אופיר פינס-פז: אם זה מה שאתם רוצים ובשביל זה התכנסתם, אין בעיה.

אליהו גבאי: לדעתי, אין מקום לקנות מצב בכסף, למנוע את האיחוד על ידי נתינת כסף.

אליהו גבאי: לא קונים מצפון כשמשלמים ליישוב מסוים.

אליהו גבאי: אני לא שמעתי שהתושבים מרוצים מהתשלום הזה.

אליהו גבאי: עשה את ההסכם הזה שר הפנים על דעתו.

אליהו גבאי: אני שומע שהרשות המקומית מתנגדת, אני שומע שראש המועצה מתנגד, אני שומע מה האווירה ששוררת בעיר.

אליהו גבאי: זאת פגיעה ביישוב עצמו, אם אומרים: בואו נשלם לו ואז הם יישבו בשקט.

אליהו גבאי: זה דבר לא הגיוני ולא מתקבל על הדעת.

אליהו גבאי: לכן אני אומר שיש לדחות את הקנייה הזאת.

אליהו גבאי: הנושא שהעלו לגבי פרדס חנה הוא חשוב.

אליהו גבאי: אפשר לחשוב כאשר יתאחדו קיסריה ואור-עקיבא, שגם פרדס חנה תקבל תקציב מסוים ושחלקה לא יקופח בהסכם, אבל אין למנוע איחוד בגלל העניין הטכני.

אליהו גבאי: אני שוב אומר שאי-אפשר לעצור חקיקה.

אליהו גבאי: אין פה עניין לכלול ולכרוך את כוונותיה של משפחת רוטשילד.

אליהו גבאי: רבותיי, אין להכניס דבר שלא מן העניין, משפחת רוטשילד לא עומדת כאן על הפרק.

אליהו גבאי: השאלה היא האם לאחד את הרשות לטובת התושבים, לטובת האזור, לטובת התפתחותו.

אליהו גבאי: לא ניתן לקיים מתחם למעמד של ציבור במצב סוציו-אקונומי מיוחד במדינת-ישראל.

אופיר פינס-פז: תודה רבה לחבר הכנסת גבאי.

אופיר פינס-פז: הצטרף אלינו לישיבה ראש מועצת בנימינה גבעת עדה.

אליהו גבאי: ההסכם לא נעשה על דעתי.

אליהו גבאי: אני רק שמעתי עליו כמו כולם.

אריה זייתוני: לפני 10 שנים לא היית.

אופיר פינס-פז: אני המלצתי לשר הפנים להיפגש אתך.

אופיר פינס-פז: כנראה שלא נוצר הקשר בגלל טעות, אבל בכל מקרה אתה נגד ההסכם, גם אם הוא היה נפגש אתך.

אופיר פינס-פז: זייתוני, בבקשה.

אופיר פינס-פז: האם אתה מכיר את ההצעה שהציע שר הפנים?

אריה זייתוני: אני מכיר את ההצעה, אבל שמעתי שבנימינה שהייתה עד היום בהסכם, לא מופיעה בהסכם.

אופיר פינס-פז: כן, זאת כנראה טעות.

אריה זייתוני: אז אני חייב להגיד את זה פעם אחת ולתמיד.

כרמל סלע: מה, אתה רוצה להתאחד?

אריה זייתוני: לפני 11 שנה אור-עקיבא קיבלה מבנימינה שטח לבנות אזור תעשייה.

אריה זייתוני: מדובר על אזור תעשייה צפוני, ללא צורך בוועדות חקירה ובשום דבר, לפי בקשתם.

אריה זייתוני: ובגלל המצוקה של אור עקיבא, פנו לבנימינה ובנימינה נענתה, אבל היה תנאי, שבנימינה תזכה לאזור תעשייה שלה.

אריה זייתוני: אז באיזשהו שלב נעשה סקר והגיעו למסקנה, שבגלל שבנו את פארק התעשייה של הברון, אין מקום להקים אזור תעשייה נוסף בבנימינה.

אליהו גבאי: מלבד העוולה שעשו לאור-עקיבא, עשו עוד עוולה לבנימינה.

אריה זייתוני: מצד אחד נתנו בלב חפץ, ומצד שני היינו צריכים לקבל ולא קיבלנו.

אריה זייתוני: הקימו ועדת חקירה.

אריה זייתוני: ועדת החקירה קבעה במפורש, שלאור מה שקרה, בנימינה – שהיא על שם אשתו של הברון, שיהיה לכם ברור - תזכה לקבל איזשהו נתח מתוך ההסדר שאמר "זה מגיע לכם".

אריה זייתוני: אנחנו מקבלים במשך ארבע השנים האחרונות כמה מאות אלפי דולרים, 200,000 דולר, שזה באמת לא סכום גדול, אבל זה סכום שעזר מאוד למערכת החינוך.

אופיר פינס-פז: בכל זאת, השר מציע לשלש את הסכום.

אריה זייתוני: לכן אני בעד הפשרה ולהכליל את בנימינה ואת גבעת-עדה במסגרת.

אריה זייתוני: עוד אנחנו מדברים ואור-עקיבא מבקשת ועדת חקירה לקבל את האזור הזה של התעשייה, שבזמנו היה צריך להיות שלנו עכשיו.

אריה זייתוני: העיניים גדולות מדי.

משה כחלון: אני תומך בפשרה, אבל בשיחה מוקדמת שקיימנו אמרת שיש לך הצעה.

משה כחלון: באופן עקרוני, אני חושב שהפשרה הזאת נכונה.

משה כחלון: כמובן שאור-עקיבא, שבגללה קמה הצעת החוק הזאת צריכה להיות הנהנית המרכזית מהעניין הזה, עם כל הכבוד לכל היישובים והאזורים, שגם להם מגיע.

משה כחלון: צריך לוודא בפשרה הזאת, שזה לא יהיה על חשבון אור-עקיבא.

משה כחלון: אני כמובן תומך בפשרה שלך.

אריה זייתוני: אני מבקש להכניס את בנימינה.

אופיר פינס-פז: ברור, דיברנו על זה שר הפנים.

אריה זייתוני: לא יכול להיות אחרת.

אופיר פינס-פז: דיברנו על זה עם העוזר של שר הפנים.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי, בנימינה וגבעת-עדה הושמטו בטעות סופר, אבל זה לא הנושא כרגע, כי אין להסכם תוקף.

אופיר פינס-פז: ברגע שאור-עקיבא מתנגדת להסכם שהציע שר הפנים, ממילא הוא לא הסכם.

אופיר פינס-פז: הסכם זה כשמסכימים, לא כשמתנגדים.

אופיר פינס-פז: קודם כל יש הסכם למדינה עם הברון עד 2022.

אופיר פינס-פז: זה נכון שהחוק, כל חוק, הוא מעל הסכם, אבל לא נחוקק חוק שיבטל את ההסכם – אין מה לעשות, לא אני, תמצאו יושב-ראש אחר.

אליהו גבאי: אופיר, מה קרה?

אופיר פינס-פז: ככה החלטתי.

אופיר פינס-פז: מה אני כן מציע?

אופיר פינס-פז: אני רוצה להוסיף לדיון נושא שנדון בו.

אליהו גבאי: אופיר, אני צריך אותך כמה שיותר פה.

משה כחלון: עזוב, תמשיך אדוני היושב ראש.

אופיר פינס-פז: אני חושב שבסופו של דבר, הדבר המרכזי שיכול לעשות הבדל גם עבור אור-עקיבא וגם עבור הרשויות האחרות, זה אזור התעשייה, שהיום נמצא בשטח גלילי.

אופיר פינס-פז: הוא לא נמצא בקיסריה, הוא לא נמצא באור-עקיבא.

אופיר פינס-פז: הוא כרגע בשטח גלילי, בידי משרד הפנים.

אופיר פינס-פז: אני בדקתי את זה ואני מכיר את זה גם מתוקף תפקידיי הקודמים.

אופיר פינס-פז: הבאתי לפה הסכם לדוגמה, שנעשה לגבי אזור התעשייה בר-לב.

אופיר פינס-פז: אזור התעשייה בר-לב הוא אזור תעשייה משותף לכרמיאל, למשגב, ועכשיו הכניסו אליו את שגור, אגב בעקבות התערבות שלי כשהייתי שר הפנים, ונדמה לי שיש עוד רשות – ארבע רשויות.

כרמל סלע: גם מועצה אזורית מטה אשר.

אופיר פינס-פז: נכון, גם מטה אשר.

אופיר פינס-פז: יש הסכם מסודר לאן הוא עובר, ואני מציע שהוא יעבור לאור-עקיבא, ואיך עושים את הסכם חלוקת המשאבים בין ארבע הרשויות, שהן מנהלות את אזור התעשייה עם חברות בהנהלה ועם חלוקת ההכנסות, אבל ב-2022, כי זה חלק מההסכם.

אליהו גבאי: אבל ההסכם עומד לפוג בלאו הכי - - -

אופיר פינס-פז: אני מציע שאנחנו נחוקק בחוק שלך במקום את איחוד קיסריה אור-עקיבא, שבשנת 2022 אזור התעשייה יעבור להיות חלק משטח מוניציפלי אור-עקיבא.

אופיר פינס-פז: אנחנו נכתוב שארבע הרשויות יקימו הנהלה משותפת, או משרד הפנים יחד עם ארבע הרשויות יקימו הנהלה משותפת לאזור התעשייה ויחלקו הכנסות.

אופיר פינס-פז: יש מספיק זמן לתכנן, אמר פה חבר הכנסת שי חרמש, והוא צודק.

אופיר פינס-פז: אז יש מספיק זמן להיערך ולתכנן.

אופיר פינס-פז: ראיתי עכשיו שבקיסריה בונים עכשיו בנייה ירוקה.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שיהיו תעשיינים באזור התעשייה שיגידו: אם זה המצב, אני עוזב והולך להיות באזור תעשייה אחר וחלק יגידו שהם מצטרפים.

אופיר פינס-פז: זה לא מהיום למחר, יש זמן לרשויות להיערך, יש זמן לאזור התעשייה להיערך, יש זמן לתעשיינים להיערך ומכבדים גם את ההסכם.

אופיר פינס-פז: ההסכם מסתיים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה הסכם, שאם נלך עליו, אנחנו עושים דבר נכון.

אופיר פינס-פז: יש כאלה שירצו איחוד קיסריה אור-עקיבא, יש כאלה שרוצים דברים אחרים לעשות באזור התעשייה, אבל אני חושב שזה דבר שיכול לעשות הבדל, זה דבר שיכול להצליח, זה דבר שיכול להוכיח את עצמו גם מבחינת השותפות, גם מבחינת לוחות הזמנים, שמאפשרים לעשות זאת בצורה מתונה וחלקה ולא בכיפופי ידיים.

שמחה יוסיפוב: ועד 2022?

אופיר פינס-פז: עד 2002 יש הסכם, יש הסכם כזה או אחר.

אופיר פינס-פז: לא אני עשיתי את ההסכם של שר הפנים.

אופיר פינס-פז: עד 2022 יש הסכמה.

אופיר פינס-פז: ברור שיש חלוקת הכנסות, גם הברון ונציגיו מסכימים, בצורה כזאת או בצורה אחרת.

אופיר פינס-פז: כמובן שאחרי 2022 זה לא יהיה גם זה וגם זה, זה ברור, אבל ברור שעד 2022 תהיה חלוקת הכנסות מסוימת, כפי שהקרן עובדת היום מול הרשויות בהיקפים כאלה או בהיקפים אחרים, ואני לא רוצה להיכנס לזה כרגע.

שלי מלכה: אני רוצה להעמיד דבר אחד או שניים על דיוקם.

שלי מלכה: חבר הכנסת גבאי, איחוד הרשויות לא היה החלטה של שר הפנים, אלא החלטת הממשלה, כששר הפנים בכלל לא היה שר הפנים והוא רק יישם את החלטת הממשלה.

שלי מלכה: זה באשר למה שנאמר לגבי לחץ כזה או אחר, שאור-עקיבא וקיסריה נגרעו מהרשימה.

אופיר פינס-פז: הן בכלל לא היו ברשימה.

שלי מלכה: הן לא היו - - -

אליהו גבאי: אם לא הייתי מגיש את החוק, הוא היה מכניס את זה.

שלי מלכה: חשוב לי להעמיד דברים על דיוקם בשמו של שר הפנים.

שלי מלכה: טענת שההסכם לא הושג בהבנה ובהסכמה.

שלי מלכה: זה לא נכון.

שלי מלכה: ראש עיריית אור-עקיבא נכח באחת הישיבות, שגם אני הייתי בה.

אליהו גבאי: אם הם אומרים לי לא ואתי לא דיברו, עם מי הוא עשה הסכם?

שלי מלכה: חשוב לי שהדברים יהיו על השולחן.

שלי מלכה: במענה לטענתו של חבר הכנסת גבאי שזה לא הושג בהסכמה, אלא שר הפנים קם בוקר אחד ושרבט כמה משפטים - - -

אופיר פינס-פז: הוא לא אמר את זה, מי אמר את זה?

אופיר פינס-פז: מי אמר "שרבט"?

אופיר פינס-פז: למה לך להגיד דברים כאלה?

שלי מלכה: מכל מקום, זה היה בהסכמה, מאחר שראש עיריית אור-עקיבא נכח ולא הביע התנגדות.

שמחה יוסיפוב: לא, בואו נדייק.

אופיר פינס-פז: ראש עיריית אור-עקיבא לא הביע התנגדות?

שלי מלכה: אני הייתי בישיבה.

שמחה יוסיפוב: שר הפנים הזמין אותנו.

שמחה יוסיפוב: נכח בישיבה יושב-ראש קרן קיסריה, מר רגר, השר יעקב אדרי ואני.

שמחה יוסיפוב: הוא שמע את כולם, ואמר: אני אודיע לכם מה ההחלטה שלי.

שמחה יוסיפוב: לא הייתה שום הסכמה, לא שאלו אם אני מסכים.

אליהו גבאי: ככה שר הפנים מחליט?

אליהו גבאי: אני מגיש את החוק, אתי הוא לא דיבר, והם לא הסכימו, אז עם מי הוא הסכים?

אליהו גבאי: עם עצמו?

אליהו גבאי: עם מר רגר הוא הסכים?

אליהו גבאי: עם מי הוא הסכים?

שמחה יוסיפוב: ההחלטה הייתה שלו.

אליהו גבאי: מאיפה אתה מביא את זה שהוא הסכים?

שלי מלכה: מפאת כבודך אני חוזר בי מדבריי.

שלי מלכה: בואו נמשיך הלאה, הבטחתי תשובה בנוגע לנושא של בנימינה וגבעת-עדה.

שלי מלכה: באופן עקרוני, מטרת שר הפנים הייתה כן לחזק את אור-עקיבא.

שלי מלכה: בגלל זה הוגדל הסכום ובגלל זה גבעת-עדה ובנימינה נגרעו מההסכם.

אופיר פינס-פז: הן לא נגרעו בטעות?

שלי מלכה: לא בטעות, כי רצו לחזק את אור-עקיבא.

שלי מלכה: מכל מקום, שר הפנים בהחלט קשוב ופתוח לעניין, לא נסגרה הדלת בעניין הזה.

שלי מלכה: המטרה הייתה לחזק את אור-עקיבא.

אופיר פינס-פז: בהחלט יש עניין לחזק את אור-עקיבא, אבל אני אגיד לך - מה שמפריע לי בהסכם הקודם, יחסית אני חושב שג'יסר א-זרקא זקוקה ליותר עזרה ממה שהיא מקבלת נוכח מצבה, ואני חושב שהחלק שלה שהוא היום רק 15% צריך לגדול אולי ל-20% או ל-25%, אבל בוודאי שכל ארבע הרשויות צריכות להיות בפנים.

שמחה יוסיפוב: ג'יסר א-זרקא קיבלה 25%.

אופיר פינס-פז: לא, 15%, זאת הבעיה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאתה צודק, צריך להביא אותה ל-25%.

משה כחלון: אם לא, אנחנו נאחד את ג'יסר א-זרקא עם קיסריה.

משה כחלון: ..

אופיר פינס-פז: זאת הצעה לא רעה בכלל.

אופיר פינס-פז: ..

יצחק רגר: אדוני היושב-ראש, אנחנו שבעה דירקטורים מטעם המדינה, ואני זקן הדירקטורים מטעם המדינה גם מבחינת הגיל, גם מבחינת הוותק, גם מבחינת החוכמה ועוד כמה מחמאות.

יצחק רגר: ..

יצחק רגר: אני מוכרח להגיד שאני גם נציג אור-עקיבא בדירקטוריון.

יצחק רגר: אני גם לא יודע איך להגיד לשמחה או לקודמו אדרי לא, אז בואו נשים את זה על השולחן.

יצחק רגר: אני לא אומר להם לא.

יצחק רגר: אדוני היושב-ראש לא שמע – אמרתי שאני גם נציג של אור-עקיבא בדירקטוריון, ואני אמרתי פה לפני כולם, שאני גם הנציג של שמחה ושל אדרי קודמו בדירקטוריון.

שמחה יוסיפוב: אני מודה.

יצחק רגר: אני חושב שהוא ראש עיר מצוין כמו קודמו, שניהם מעולים.

יצחק רגר: אני מברך על זה ששר הפנים נכנס לתמונה.

יצחק רגר: אני חושב שהוא עשה גם הסדר טוב וחכם.

יצחק רגר: התיקון לפה ולשם, בואו נגיד שאנחנו יכולים לתקן אותו גם בלעדיכם.

יצחק רגר: איך אומרים?

יצחק רגר: הבנו את ההערה, את רוח המחוקק, אפשר לתקן את זה גם בלי זה, נמצא את הדרך.

יצחק רגר: אתה הבאת לפה משהו שמצד אחד גורם לרתיעה, ומצד שני אנחנו רוצים לחשוב עליו.

יצחק רגר: אני רוצה כדירקטור מטעם המדינה, ואנחנו שבעה כאלה, לחשוב, להתייעץ עם הברון.

יצחק רגר: אני מוחק את ההערה של שמחה על הסף.

יצחק רגר: הברון ישנו, יודע.

יצחק רגר: אני גם לא רוצה להרגיז אותו, כי אני לא יודע איזו תוצאה יכולה להיות לזה.

יצחק רגר: אני כן רוצה להגיע להבנה.

יצחק רגר: תן לנו את הזמן כדי שנוכל לבחון ולראות מה ההשלכות ומה קורה עם זה, למרות שזה 2022.

יצחק רגר: תן לנו קצת זמן, גם כדירקטורים ללמוד את זה וגם לדבר על זה.

יצחק רגר: אני חושב שהקרן צריכה לדבר עם הברון ויכול להיות שצריכים להביא גם את ראש-הממשלה, את הנשיא ואת שר האוצר, לא יודע מי, כדי לא לעשות את זה בכיפוף ידיים.

יצחק רגר: אין שום סיבה שעם ישראל, מדינת-ישראל, ממשלת ישראל, כנסת ישראל תפגע במשפחת רוטשילד.

אליהו גבאי: תפסיקו לשרבב את משפחת רוטשילד כל יום.

יצחק רגר: הם הבעלבתים של הקרן, מה אתה רוצה?

יצחק רגר: זאת קרן רוטשילד, מה לעשות?

יצחק רגר: זאת לא קרן רגר, הלוואי.

אופיר פינס-פז: הרי אני הותקפתי רק לפני חמש דקות על-ידי זה שיושב כרגע לימיני, קודם הוא ישב לשמאלי, מה פתאום אני אומר שאני לא אחוקק נגד הסכם.

אופיר פינס-פז: חברים, אנחנו מכבדים את ההסכם של המדינה עם משפחת רוטשילד, אבל אני אומר לכם שכרגע מדינת ישראל חיה ב-2008, אבל אני מסתכל 14 שנה קדימה, אז אי-אפשר יהיה להאריך הסכמים כאלה.

אופיר פינס-פז: אני מכבד את ההסכם, אבל אני גם יודע שאני גם צריך לעשות מעשה כדי לראות מה יקרה במדינת-ישראל בעוד כמה שנים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאנחנו נעשה מעשה נכון, בלי לפגוע בברון מצד אחד, אבל מצד שני גם נקבל איזושהי החלטה.

מנחם טולצ'ינסקי: אבל בהצעה יש בעיה משפטית אחת.

מנחם טולצ'ינסקי: כאשר משנים גבולות, זה בדרך כלל נעשה באופן שמסדיר מכלול של נושאים, לדוגמה: בעיה של מימון תשתיות, בעיה של עלויות.

מנחם טולצ'ינסקי: לעשות את זה בחקיקה ולהגיד שביום מסוים זה עובר לאור-עקיבא, יש עשרות נושאים שצריך להסדיר במסגרת הזאת.

אופיר פינס-פז: יש לנו 14 שנה.

שמחה יוסיפוב: לשם כך קיים שר הפנים.

מנחם טולצ'ינסקי: בסיטואציה כזאת לא צריך שהחוק יקבע את התוצאה, כשלא יודעים מה יהיה אז, אלא בואו נידבר על הדבר הזה.

מנחם טולצ'ינסקי: ההידברות הזאת צריכה להביא בחשבון עשרות פריטים, שאי-אפשר יהיה לבצע אותם.

מנחם טולצ'ינסקי: אין מנגנון להעברת סמכויות מוניציפליות מאזור חסר סמכות לאזור שיש סמכות.

מנחם טולצ'ינסקי: יש מצב שאתה מעביר ממקום עם סמכות מוניציפלית למקום אחר, עם זה החוק יודע להתמודד והתקנות יודעות להתמודד.

מנחם טולצ'ינסקי: כאשר אתה מגדיל סמכות של רשות א' על חשבון רשות ב', זה נעשה בעבר, ויש הסדרים שמסדירים את זה.

מנחם טולצ'ינסקי: את המצב שמסדירים כעת, כששטח נתון לא נמצא בסמכות, ומעבירים אותו - - -

אופיר פינס-פז: הוא נמצא בסמכות, בסמכות המדינה.

מנחם טולצ'ינסקי: ההשוואה לא נכונה במובן הזה, שהיא סמכות שלא מבוצעת על-פי הסכמה, ולכן לכל ההוצאות שנעשו שם אין שום קשר לעובדה שזה בסמכות גלילית.

מנחם טולצ'ינסקי: הכל נעשה במימון הקרן, ללא שום השתתפות מדינה.

מנחם טולצ'ינסקי: יש לזה השלכות עצומות.

מנחם טולצ'ינסקי: יש שם תשתיות במאות מיליוני שקלים.

שמחה יוסיפוב: אז מה?

מנחם טולצ'ינסקי: לכן אי-אפשר לקבוע תוצאה ולהגיד שביום נתון זה יקרה, מכיוון שצריך לדון ולסכם את כל הנושאים המהותיים, גם אם זה יהיה הפתרון וזו המטרה.

מנחם טולצ'ינסקי: שתשב ממשלת ישראל עם בית רוטשילד.

אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך לגמרי שממשלת ישראל תצטרך לשבת עם הקרן ועם בית רוטשילד ועם הבעלים ולסכם את הדברים הלכה למעשה, אבל אנחנו כמחוקקים – ואני בדקתי את זה גם משפטית, לפחות עם היועץ המשפטי של הוועדה – בהחלט המחוקקים יכולים לקבוע בחוק, ששטח מסוים יעבור לרשות.

אופיר פינס-פז: אפשר לעשות את זה גם בהחלטה מיניסטריאלית, אבל אפשר לעשות את זה גם בחוק.

אופיר פינס-פז: אנחנו יכולים לקבוע מה אנחנו רוצים.

אופיר פינס-פז: איך עושים את הדברים?

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להיכנס לנעליו של שר הפנים, אני לא חושב שזה נכון, אבל אני חושב שבגדול צריך לראות לאן הכנסת חושבת שצריך להגיע.

אופיר פינס-פז: את הפרטים בוודאי שצריך לסכם בצורה מאוד מקצועית ומאוד רצינית מול כל הגורמים הנוגעים בדבר.

מנחם טולצ'ינסקי: אבל למה לקבוע את זה בחוק?

מנחם טולצ'ינסקי: למה לא לומר שתהיה הידברות על הנושא הזה?

אופיר פינס-פז: אתה שואל אותי ברצינות למה?

מנחם טולצ'ינסקי: כן.

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: אם זה לא ייקבע בחוק, רוב הסיכויים שזה לא יקרה.

אליהו גבאי: אתם תפנצ'רו את זה.

אופיר פינס-פז: גם אתה תפנצ'ר.

אופיר פינס-פז: תפנצ'רו את זה מכל הכיוונים.

אופיר פינס-פז: אם זה לא ייקבע בחוק, אני מעריך מהניסיון שלי, ששום דבר אמיתי לא יקרה, ויחזרו שוב הרעיונות של איחוד כזה וביטול כזה וכל הדברים האחרים.

אופיר פינס-פז: צריכים להחליט מה הכיוון.

אופיר פינס-פז: אתם רוצים להמשיך לנהל את הוויכוח עד סוף הדורות?

אופיר פינס-פז: אז תנהלו אותו לבד, למה אתם באים לכנסת?

מנחם טולצ'ינסקי: אנחנו לא יזמנו.

אופיר פינס-פז: אם אתם נגד, תגידו שאתם נגד.

אופיר פינס-פז: אם אתם לא מתנגדים לזה, אין ספק שהממשלה תעשה את התהליך הזה, וחזקה עליה שהיא תעשה אותו יחד אתכם.

מנחם טולצ'ינסקי: אף אחד מבין היושבים כאן לא יכול להגיד אנחנו תומכים בזה או לא.

אופיר פינס-פז: אני מבין, אני מקבל את זה שאתם גם לא יכולים להחליט ברגע.

אופיר פינס-פז: אנחנו עכשיו בקריאה שנייה ושלישית?

אופיר פינס-פז: על מה אתם מדברים?

מנחם טולצ'ינסקי: שאלת את עמדתנו.

כרמל סלע: אני רוצה לקחת את זה למקום אחר.

כרמל סלע: אני עברתי איחוד רשויות מאוד מורכב עם עתלית.

כרמל סלע: זו הייתה הצלחה מאוד גדולה.

כרמל סלע: יישוב שהיה חייב עשרות מיליונים ועכשיו הוא מסודר.

כרמל סלע: מוכרחים לחשוב על העתיד.

כרמל סלע: עתלית זה יישוב קהילתי וקיסריה זה גם יישוב קהילתי.

כרמל סלע: היום יש שם כמעט 5,000 תושבים, 4,700 תושבים, בעוד 10 שנים יש בו 10,000 תושבים.

כרמל סלע: יישוב כמו קיסריה שהיום מנוהל בצורה יוצאת מן הכלל, ומדינת ישראל לא אוהבת את זה – לא כל-כך אוהבים את קיסריה – מדינת ישראל לא כל-כך אוהבת את קיסריה - - -

שמחה יוסיפוב: - - -

כרמל סלע: אני שמעתי את מה שאמרת קודם.

שמחה יוסיפוב: - - -

כרמל סלע: אני הפרעתי לך?

כרמל סלע: אני לא הפרעתי לך, אני לא הפרעתי לאף אחד.

כרמל סלע: אני רק מציין עובדה.

כרמל סלע: אני לא יודע כמה מכם ביקרו ברמת הנדיב.

כרמל סלע: ביקרתם ברמת הנדיב?

כרמל סלע: יש שם אנדרטה, שמצוינים בה כל השמות שהברון החזיר קרקעות למדינה, מיסוד המעלה ועד ראשון לציון, מאות אלפי דונמים הוא החזיר.

כרמל סלע: הוא אמר: תשאירו לי 30,000 דונם, מה הוא ביקש?

כרמל סלע: הוא הקים ישוב לתפארת.

כרמל סלע: אם מישהו חושב כראש רשות ברמה מוניציפלית, ונניח שהיישוב הזה קיסריה יהיה יישוב עצמאי, נניח, ונניח שהוא יהיה בחוף הכרמל, יישוב כזה זה ללא אזור תעשייה כמו קיסריה, בעתיד לא יוכל להתקיים כלכלית, כי ביום מן הימים ימכרו את כל המגרשים שלהם והסיפור של היטלי ההשבחה יסתיים, ואז איך היישוב הזה יוכל לנהל את עצמו?

אופיר פינס-פז: מה אתה אומר?

אופיר פינס-פז: תרשה לי לעזור לך.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה להיות חבר במנהלת, וזה בסדר, לגיטימי.

אופיר פינס-פז: המועצה האזורית חוף הכרמל רוצה להיות גם במנהלת של היישובים.

כרמל סלע: זה חוץ מזה, זה ברור.

אופיר פינס-פז: לפחות תגיד תודה.

כרמל סלע: תודה, אבל לא זה העניין.

כרמל סלע: טולצי'נסקי אמר שהתהליך הזה צריך להיות תהליך מובנה ומוסכם על כל המהלך.

אופיר פינס-פז: שנת 2022, אני לא בטוח שתהיה ראש מועצה עד אז.

כרמל סלע: אני בטוח שאני לא אהיה.

אופיר פינס-פז: לא רציתי להגיד את זה.

כרמל סלע: לקחת את זה היום לקיסריה, לקיסריה, זה עוול אמיתי.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומר לקחת את זה?

אופיר פינס-פז: סליחה, זה לא של קיסריה.

כרמל סלע: של מי זה?

אופיר פינס-פז: זה שטח גלילי, זה לא של קיסריה.

אופיר פינס-פז: אני לא מסכים לתיאור שלך, זה קרוב לקיסריה, יש קשר לקיסריה, אין ספק, אבל זה לא של קיסריה עם כל הכבוד.

כרמל סלע: הסיפור הזה של גלילי או לא גלילי כולו תחום שיפוט, הקרקע של קיסריה, הקרקע לא של משרד הפנים, הקרקע של קיסריה.

אופיר פינס-פז: הקרקע תישאר, לא לוקחים לה את הקרקע, מעבירים לשטח מוניציפלי אור-עקיבא.

אופיר פינס-פז: עושים מנהלת של כל היישובים, מנהלים את זה ומחלקים את ההכנסות כמו בבר-לב, מה רע בזה?

כרמל סלע: זה משהו אחר.

כרמל סלע: של מי הייתה הקרקע בבר-לב?

כרמל סלע: של המינהל.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע, אני מניח.

כרמל סלע: יש הבדל בין קרקע מינהל לבין קרקע ברון, וזה ההבדל, וזה ההבדל המהותי בין קרקע כזאת של בר-לב לבין קרקע כזאת.

כרמל סלע: כשאתה עושה ממינהלת כזאת, כשהקרקע היא שלהם, אני לא מכיר מסגרת שעל הקרקע שלי יעשו עלי דאווינים.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת אתה לא מכיר?

כרמל סלע: הקרקע שלהם?

אופיר פינס-פז: מה, אתה באמת לא מכיר?

אופיר פינס-פז: אני יכול לתת לך אלפי דוגמאות של קרקע פרטית.

כרמל סלע: הוא השקיע עשרות מיליונים בקרקע הזאת.

אליהו גבאי: הוא לא קובע איזו רשות מקומית היא תהיה, מישהו קובע איזו רשות מקומית?

כרמל סלע: אבל הקרקע שלו.

אופיר פינס-פז: איזה מן טיעון זה?

אופיר פינס-פז: היום מפקיעים לדרוזים בדליית אל-כרמל ובעוספיא אלפי דונמים לטובת תשתיות לאומיות.

אופיר פינס-פז: מפקיעים, לא מעבירים שטח מוניציפלי, אלא מפקיעים, לוקחים את האדמות.

אופיר פינס-פז: אתה קפצת?

אופיר פינס-פז: אתה הלכת לאוהל להזדהות איתם?

כרמל סלע: אופיר, מה הקשר לזה?

כרמל סלע: זאת קרקע פרטית.

אופיר פינס-פז: אז אני שואל אותך מה הבעיה, לא לוקחים להם את העסק.

כרמל סלע: אבל זו קרקע פרטית, לא קרקע מינהל.

שמחה יוסיפוב: אתה נהנה - - -

כרמל סלע: מאזור התעשייה בקיסריה אני נהנה?

שמחה יוסיפוב: ממך לא לוקחים שטח.

כרמל סלע: אני שאלתי, האם מאזור התעשייה בקיסריה אני נהנה?

כרמל סלע: אפילו לא בשקל אחד.

שמחה יוסיפוב: אתה לא צריך ליהנות, כי יש לך שטח שאתה מספיק נהנה ממנו.

כרמל סלע: ממה?

שמחה יוסיפוב: מהאזור של כל קיסריה.

כרמל סלע: אתה קיבלת מבנימינה, קיבלת מהחברה.

שמחה יוסיפוב: ממלון דן אתה נהנה, מכל השכונות הגדולות אתה נהנה, מהיטלי ההשבחה אתה נהנה, מכל דבר אתה נהנה.

כרמל סלע: אתם רוצים להרוס יישוב שהתפתח בצורה בלתי רגילה ולקחת את מקור ההכנסה שלו?

שמחה יוסיפוב: זה לא נוגע לך, אתה עכשיו שב בשקט, זה לא נוגע לך.

שמחה יוסיפוב: אני אמרתי לך, זה לא שלך.

כרמל סלע: יוסיפוב, אם אני אגיד פה בקול רם את מה שאתה אמרת לי באוזן, אתה לא תשב בשקט.

שמחה יוסיפוב: אני אשב בשקט, כי זה לא שלך.

כרמל סלע: אמרת לי באוזן בכנסת: אני עושה הו-הא גדול כדי לקבל הו-הא קטן.

שמחה יוסיפוב: - - -

עדנה רודריג: יושבים פה תושבים.

עדנה רודריג: באנו, טרחנו, הגענו.

אופיר פינס-פז: אבל לא הייתם חייבים לבוא.

אופיר פינס-פז: אתם כל פעם באים ובאים אליי בטענות שבאתם.

אופיר פינס-פז: אתם לא הייתם חייבים לבוא.

אופיר פינס-פז: אני מדבר עם בעלי תפקידים פורמאליים.

עדנה רודריג: כן, אבל אנחנו גרים במקום, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מעריך את זה שבאתם, אבל אל תנגנו לי על המצפון, כי המצפון שלי מה זה חלש.

עדנה רודריג: אני יודעת, אתה מאוד רגיש...

אופיר פינס-פז: מה זה אני רגיש.

אופיר פינס-פז: ..

עדנה רודריג: בכל זאת, אנחנו טרחנו ובאנו, מכיוון שזה נוגע לנו.

אליהו גבאי: שמענו אתכם בצורה יפה.

אופיר פינס-פז: שמענו אתכם בדיון הקודם.

עדנה רודריג: אבל אני רואה את כל המסחרה בין כל ראשי הרשויות, ואני רוצה לומר רק בשמם של התושבים – גרים שם אנשים שזה מקום מגוריהם.

אופיר פינס-פז: אבל לא הבאנו את התושבים של אור-עקיבא, עם כל הכבוד.

עדנה רודריג: יכול להיות שלא אכפת להם.

עדנה רודריג: עושים להם קיר אקוסטי, הכל בסדר.

עדנה רודריג: באנו כדי לזעוק את זעקתנו.

עדנה רודריג: לא יכול להיות שמובילים אותנו כמו ארגזים ממקום למקום.

עדנה רודריג: רק לפני כמה שנים היה על זה דיון מאוד רציני, שכל התושבים דנו בו.

עדנה רודריג: היה מפגש תושבים והיה שאלון ונחתם ההסכם שאתה היית שותף לו בתור שר הפנים ואישרת אותו, זה היה בתקופתך.

עדנה רודריג: נחתם ההסכם עם מועצה אזורית חוף הכרמל.

עדנה רודריג: אנחנו לא יישוב עצמאי.

עדנה רודריג: חבר הכנסת גבאי, אין פה איחוד רשויות, אין פה שום חיסכון, מכיוון שאין עובד אחד שמשרת כעובד ציבור בקיסריה, אנחנו חלק מהמועצה האזורית חוף הכרמל.

עדנה רודריג: אני לא יודע כמה עובדים נוספו לחוף הכרמל, אבל אני יודעת שהיא מאוד מצומצמת במנגנון שלה, כך שאין שם שום חיסכון.

עדנה רודריג: באים עכשיו ואומרים: מעבירים אתכם, מה זה מעבירים אותנו?

עדנה רודריג: מה, אנחנו ואדי עארה שמעבירים אותנו?

אופיר פינס-פז: גם את ואדי עארה לא מעבירים.

עדנה רודריג: צריך לשמוע מה קורה פה, מה התושבים אומרים.

אופיר פינס-פז: אני מציע לך למחוק מהפרוטוקול את מה שאמרת לגבי - - -

קריאה: ועדת חקירה - - -

אסא אברמסקי: בוועדת חקירה שומעים את התושבים.

עדנה רודריג: אנחנו חיים במקום מסוים, שבחרנו לגור בו.

אופיר פינס-פז: עדנה, שמענו אתכם, זה משעמם, שמענו אתכם בדיון הקודם, עכשיו תגידי לי מה דעת התושבים לגבי מה שעכשיו נמצא על השולחן, זה מעניין.

עדנה רודריג: אני חושבת שהתושבים רוצים שהדבר יתנהל כפי שהוא מתנהל היום, שלא יהיה שינוי.

עדנה רודריג: אם שר הפנים, שהוא אחראי על המנהל המוניציפלי במדינת ישראל, מביא הצעה לאיזושהי פשרה, שהתושבים של כל האזור ייהנו – ואנחנו רוצים שכולם ייהנו, אנחנו לא רוצים שבאור-עקיבא תהיה איזו הרגשה של מקופחות או של מסכנות, זה לא נכון, לא מגיע לכם, ואין כזאת הרגשה לתושבים, לכן הם לא פה.

עדנה רודריג: לכן אני חושבת שאם שר הפנים, שממונה על הנושא המוניציפלי, בא עם הצעה מושכלת, שהיא מקובלת על כולם, צריך לקבל אותה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: היא לא מקובלת על כולם.

עדנה רודריג: על הרוב, יש דמוקרטיה.

דן אייכל: אני יושב-ראש ועד התושבים.

דן אייכל: תושבי קיסריה מתנגדים לאיחוד חד וחלק.

דן אייכל: אני רוצה להציע לראש העיר ראש-עקיבא, שבמקום לבזבז את האנרגיה שלך לספח אותנו אליכם, תשקיע את האנרגיה לפתח את אזור התעשייה שלך.

דן אייכל: יש לך אזור תעשייה, ואתה יכול לפתח - - -

שמחה יוסיפוב: מה אתה מדבר עכשיו שטויות?

שמחה יוסיפוב: מה שאני עושה באור עקיבא, אתה לא חלמת - - -

אופיר פינס-פז: למה העמדה שלך היא הטפת מוסר?

אופיר פינס-פז: אתה יודע, זה מקומם גם אדם כמוני שגר ברעננה.

שמחה יוסיפוב: אתה נהנה - - -

אופיר פינס-פז: בואו לא נטיף מוסר אחד לשני.

אסא אברמסקי: זאת הרמה שלך – תצעק, תקלל, תהרוס את העיר שלך.

אסא אברמסקי: תראה איך אתה מדבר, יוסיפוב.

דן אייכל: אני חושב שזה קצת הזוי עכשיו לדבר על מה יקרה בעוד 15 שנה עם אזור התעשייה.

דן אייכל: יכול להיות שאם יושקעו הרבה כספים באזור התעשייה של אור-עקיבא, אנחנו אלה שנרצה את אזור התעשייה של אור-עקיבא.

דן אייכל: זה ממש לא הגיוני.

דן אייכל: אתה שואל אותי אישית?

דן אייכל: ההצעה של קרן קיסריה, שלוש מיליון וחצי, אם אני הייתי מנהל את המשא ומתן הזה, הייתי מציע פחות.

דן אייכל: היא מאוד אדיבה.

אליהו גבאי: לחלק נדבות מכספך - - -

אופיר פינס-פז: אני משוכנע שאתה דובר אמת.

משה כחלון: אופיר, אני מבקש הצעת פשרה לחצי דקה.

משה כחלון: הרי לא נגיע פה לשום מקום.

משה כחלון: אני מקווה שהמציע יקבל את הצעת הפשרה שלי, ואולי נוכל להצביע עליה.

משה כחלון: נצביע היום על החוק.

משה כחלון: המציע התחייב לא לקדם אותו בהמשך.

אופיר פינס-פז: זה לא קשור למציע, זה קשור אליי.

משה כחלון: אבל אתה צריך להסכים, מן הסתם.

משה כחלון: הוועדה לא תקדם אותו, עד שבאמת תהיה ההידברות.

אסא אברמסקי: אם אתם מצביעים על החוק, זה אומר שמבחינתנו אין הסכם.

אופיר פינס-פז: אין הסכם חדש.

משה כחלון: אנחנו כרגע בקריאה ראשונה.

משה כחלון: אם החוק יעבור, הוא עובר רק לקריאה ראשונה, זאת אומרת שנשארה לנו קריאה שנייה ושלישית.

משה כחלון: למעשה, שם מעבדים את החוק.

אופיר פינס-פז: או מעבדים את החוק או מאבדים את החוק.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם זה יהיה באל"ף או בעי"ן.

משה כחלון: אם הוא מתחייב לעצור את זה ולהיכנס להידברות, פה סתם יש הורדות ידיים, ואני כבר מרגיש את המתח בין הצדדים שהוא לדעתי מיותר – מפה לא קורה דבר היום.

משה כחלון: גם אם החוק הזה מוצבע היום או בעוד שבועיים, זה אותו דבר.

משה כחלון: לכן צריכה להיות הידברות.

משה כחלון: אנחנו הולכים עם ההידברות.

משה כחלון: אם נראה שלא הגעתם לדבר, נצטרך לשבת פה ולהתווכח פעם נוספת.

עדנה רודריג: למה לקדם?

משה כחלון: עם כל הכבוד לכולם, יש לי הערכה לכל מי שיושב כאן.

דוד אזולאי: קודם כל אני רוצה להודיע לחברי חבר הכנסת משה כחלון, היושב ראש יכול להחליט שגם אם יש חוק שלא על סדר היום - לקדם אותו, אבל יש דברים שלא תמיד הולכים לפי הסדר.

קריאה: אי אפשר גם וגם.

משה כחלון: רבותיי, אתם מנהלים את קיסריה מצוין, תנהלו גם את הכנסת.

דן אייכל: אז אולי זה יהיה יותר טוב?

משה כחלון: אני ראיתי איך אתה נותן עצות בהתנשאות.

משה כחלון: אתה מתנשא, אתה חושב שאם אתה גר בקיסריה והוא באור-עקיבא, אתה יכול לתת לו עצות איך לטפל בבית שלו?

משה כחלון: אני במקום היושב ראש לא הייתי נותן לך לסיים את הדברים שלך בכלל.

דן אייכל: איך אתה מדבר?

משה כחלון: אתה יודע בדיוק על מה אני מדבר.

דן אייכל: אתה טועה.

משה כחלון: "במקום להשקיע פה, תשקיע שם", מה זאת הפטרונות הזאת?

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, לצערי הרב במדינת ישראל נעשו כמה איחודים.

דוד אזולאי: המציאות הוכיחה שלא כל האיחודים היו מוצלחים כתוצאה מכך שכפו איחודים על אותם תושבים.

אופיר פינס-פז: רוב האיחודים לא הצליחו.

אריה זייתוני: בואו ללמוד, יושבים פה אנשים - - -

דוד אזולאי: אדוני ראש המועצה האזורית חוף הכרמל, כשאיחדו את עתלית, ואני הייתי שותף למהלך הזה והתנגדתי לו אז, כי זה נעשה בחיפזון בלי לשאול את התושבים, לא שמעתי אותך אז או את קודמך בתפקיד, שאמרו: רק רגע, בואו נשאל את התושבים ונשאל לדעת התושבים.

דוד אזולאי: הקימו ועדות.

דוד אזולאי: יש פרוטוקולים לוועדות האלה, אנחנו יודעים בדיוק מה היה בוועדות האלה.

דוד אזולאי: שלא תמיד זה שיקף את דעת הציבור, לא בכל מקום.

דוד אזולאי: יחד עם זה, אני בדעה – ואני אומר את זה גם לאנשי קיסריה וגם לאנשי אור-עקיבא - שאיחוד כפוי הוא לא מוצלח.

דוד אזולאי: עובדה היא שיש איחוד אחד של הדרוזים שבוטל והיום אנחנו הולכים לבטל עוד איחוד אחד של הדרוזים, והיד עוד נטויה, למה?

דוד אזולאי: כי לא הייתה מספיק עבודת הכנה.

דוד אזולאי: בא חברי משה כחלון ומציע הצעה.

דוד אזולאי: אולי אתם לא מכירים את הפרוצדורה בכנסת, אבל כדאי שתלמדו אותה.

דוד אזולאי: מה ההצעה שלו אומרת?

דוד אזולאי: אנחנו מעונינים להגיע להבנות.

דוד אזולאי: אני אומר את זה גם לחברי ראש העיר של אור-עקיבא.

דוד אזולאי: מה שיקרה זה שנקבל החלטה ונעביר אותה בשלוש קריאות, שאנחנו מחליטים על האיחוד של אור-עקיבא וקיסריה, על אפם וחמתם של תושבי קיסריה, בסדר?

דוד אזולאי: אבל מה יקרה?

דוד אזולאי: התוצאות אחר-כך - אני יכול להביא לך דוגמאות של דליית אל-כרמל ועוספיא שאיחדו אותן ואני יכול להביא לך עוד כמה מקומות אחרים שאיחדו שלא מרצון.

דוד אזולאי: התוצאה הייתה גרועה ביותר לשני המקומות.

דוד אזולאי: קח את מג'ד אל-כרום ובעינה, אדוני היושב-ראש, אתה היית שר הפנים ואתה מכיר את זה, צרה צרורה.

דוד אזולאי: לכן הפרוצדורה היא כזאת – רבותיי, לא יקרה דבר.

דוד אזולאי: עד שזה לא עובר קריאה שנייה ושלישית, לא קרה דבר, הכל פתוח למשא ומתן.

דוד אזולאי: אנחנו כבר מכירים הצעות חוק שבשלב שאחרי קריאה ראשונה נגמרו כי הגיעו להבנות.

דוד אזולאי: עבדכם הנאמן מכיר כמה חוקים, שאני בעצמי הגשתי את החוק כדי להגיע למשא ומתן וכדי להגיע להבנות.

דוד אזולאי: גם פה אפשר להגיע להבנות.

דוד אזולאי: לכן אני חושב שההצעה של חבר הכנסת משה כחלון היא הצעה טובה.

דוד אזולאי: אני מציע שהיום נעביר את זה לקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: בינתיים יתנהל משא ומתן.

דוד אזולאי: נגיע לקריאה שנייה וקריאה שלישית, אם הגעתם להבנות, מצוין, זה מה שאנחנו רוצים.

דוד אזולאי: ניקח את החוק הזה ונגנוז אותו.

דוד אזולאי: ולא, נתקדם בחקיקה.

דוד אזולאי: אני מכיר את זה.

דוד אזולאי: מדובר פה על מסמך פשרות.

דוד אזולאי: ראיתי את המסמך הזה.

דוד אזולאי: אני מצטער להגיד, אני חסיד של חקיקה, אפשר לעגן את זה בחקיקה, כדי להבטיח את הרצון של כולם ולהתקדם עם זה.

שלי מלכה: בנוגע להצעה שבשנת 2022 אזור התעשייה יועבר למינהלת של ארבעה יישובים, שר הפנים התנגד לזה בכל תוקף מכמה סיבות.

שלי מלכה: זה לא נכון לקבל החלטה עכשיו לעוד 14 שנה קדימה.

שלי מלכה: בנוסף, שר האוצר מתוקף תפקידו לגבי ההסכם יכול שלא להאריך או כן להאריך.

שלי מלכה: ב-2022 המדינה לא מחויבת לקרן קיסריה, אז יכול להיות שהדברים יהיו אחרת.

שלי מלכה: לקבל החלטה מעכשיו לעוד 14 שנה קדימה, כשבדרך כל כך הרבה דברים יכולים לקרות?

אופיר פינס-פז: אתה צודק, במדינת ישראל מקבלים החלטות רק מעכשיו לעכשיו, לא 14 שנה קדימה.

אופיר פינס-פז: 15 שנה קדימה זה העולם הבא.

אופיר פינס-פז: אצלנו במדינת ישראל מקבלים החלטות מעכשיו לאתמול.

אופיר פינס-פז: זה מה שמקובל, אנחנו מתנצלים שאנחנו מסתכלים קצת יותר רחוק...

אופיר פינס-פז: אני מבטיח שזה לא יהיה תקדים, זה יהיה חד-פעמי, אנחנו לא נמשיך להתנהג בצורה כזאת לא אחראית.

אופיר פינס-פז: .. אני קודם כל מתחשב בעמדת שר הפנים.

אופיר פינס-פז: בהתחשב בעמדה ראשונית של שר הפנים, כי אני מניח שהוא יכול בעניין הזה לשקול את עמדתו.

אופיר פינס-פז: אם היינו עכשיו לקראת קריאה שנייה ושלישית, לא הייתי – אבל מאחר שאנחנו לקראת קריאה ראשונה ויש עוד הרבה מים שיעברו בירדן, אני רוצה להציע להצבעה את הנוסח הבא: בשנת 2022, קרי לאחר סיום ההסכם בין הברון רוטשילד לממשלת ישראל, מתוך כבוד להסכם הזה, אנחנו נעביר את שטח התעשייה משטח גלילי היום לשטח מוניציפלי אור-עקיבא.

אופיר פינס-פז: זה החלק הראשון של ההצעה.

שי חרמש: כאזור תעשייה משותף?

אופיר פינס-פז: תוקם מינהלת נוסח בר-לב – אני לא אכתוב את זה בחוק, אבל כדאי שתדעו - כשהשטח במשגב, אבל כולם שותפים לניהול ולחלוקת ההכנסות, יש הסכמים.

אופיר פינס-פז: את זה יעשו היישובים עם שר הפנים.

מנחם טולצ'ינסקי: כולל קיסריה?

אופיר פינס-פז: אמרתי, כולל חוף כרמל, ומדוע?

אופיר פינס-פז: משום שמדובר על 2022, ומשום שאני מניח שלאזור התעשייה יהיו גם השלכות על מה שיקרה שם, אני חושב שזה יהיה יותר נכון לעשות בדרך הזאת, אני לא קובע - - -

שי חרמש: זה מייתר את החוק של חבר הכנסת אלי גבאי?

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: אחרי זה אני אקבל את העמדה של חבר הכנסת כחלון, שניתן לשר הפנים תקופת זמן של כמה חודשים.

אליהו גבאי: חודש.

קריאה: איזה חודש?

אופיר פינס-פז: כדי להידבר עם כל הגורמים וגם כדי לגבש את עמדתו הסופית, כי אני מקבל את העמדה שלו כעמדת ביניים.

אופיר פינס-פז: אנחנו נראה איך אנחנו נגיע לקריאה השנייה והשלישית.

אופיר פינס-פז: אגב, אני כרגע מציע את חמשת הקומפוננטים, יכול להיות שנחזור לארבעה.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע, כרגע אני רוצה להיות הכי פתוח בעולם ואני רוצה לאפשר משא ומתן בלב טוב ולא בלב רע.

אופיר פינס-פז: אני מציע שנלך לכיוון הזה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאנחנו מקדמים את הנושא.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע איך זה ייגמר בקריאה שנייה ושלישית.

אופיר פינס-פז: שמעתם כאן את ההודעה של קרן קיסריה, שמבחינתה, אם הולכים לכיוון הזה, היא חוזרת לעמדה הראשונה.

אסא אברמסקי: אבל נבוא בלב חפץ למשא ומתן.

אופיר פינס-פז: אני אומר שלא אמרת לא ולא אמרת כן, הכל בסדר.

אופיר פינס-פז: זה נראה לי כיוון נכון.

אופיר פינס-פז: ניתן זמן לנהל את זה.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, שיכול להיות שתצא בשורה מהעניין הזה ויכול שלא, אבל בואו ניתן לזה הזדמנות.

אופיר פינס-פז: אני עכשיו בהתייעצות בעיקר עם חברי הכנסת.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני מאוד מעריך את הצעת הסיכום שלך, אבל אני בכל זאת חושב שהיא לא כדאית מסיבה פשוטה.

דוד אזולאי: אני מציע שהיום נצביע על החוק ככתבו וכלשונו.

אופיר פינס-פז: לא.

דוד אזולאי: האופציה שאתה הצעת תבוא לקריאה שנייה ושלישית, נעגן אותה בחוק.

אופיר פינס-פז: אני לא יכול, תן לי שנייה להסביר לך.

אופיר פינס-פז: אפשר לחוקק – אם אתה תעביר את זה ככה בראשונה, זה מה שיתקבל בציבור, ואני חושב שזה לא נכון.

אופיר פינס-פז: מתגבשת הסכמה, לא מלאה, בואו לא נלך אחורה.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה להתחיל מההתחלה?

אופיר פינס-פז: עבדנו קשה, גם שר הפנים, גם חבר הכנסת כחלון וגם אני, חבר הכנסת אלי גבאי מוכן לזה, אז למה?

דוד אזולאי: אני אומר שאת מה שאתה אומר תוכל אחר-כך - - -

אופיר פינס-פז: אבל למה אחר-כך?

דוד אזולאי: - - - בקריאה שנייה ושלישית.

יצחק רגר: אני רואה גם את הצד השני.

יצחק רגר: אני אומר את זה בניגוד לחבריי כאן כדירקטור מטעם המדינה, אפשר להגיע לסיכום ברוח טובה בעניין הזה.

יצחק רגר: כפייה עכשיו תפוצץ את הכל.

יצחק רגר: לכו בראש של היושב ראש.

שי חרמש: אופיר, האם בתמיכה בהצעה שלך שאני בעדה, שמשמעה שב-2022 כשנגמר ההסכם מקימים אזור תעשייה משותף, אלי גבאי מושך את החוק שלו על איחוד רשויות?

אופיר פינס-פז: לא, זה החוק.

אופיר פינס-פז: משתנה הנוסח של חוק איחוד רשויות, ואנחנו מחוקקים רק דבר אחד, שב-2022 יקום אזור תעשייה משותף.

אופיר פינס-פז: זה הופך להיות החוק.

שי חרמש: אבל אין איחוד רשויות?

אופיר פינס-פז: אין.

אופיר פינס-פז: מי בעד ההצעה, כפי שאני הצעתי אותה, לקריאה ראשונה?

שמחה יוסיפוב: - - -

כרמל סלע: יוסיפוב, למה בלי חוף כרמל?

כרמל סלע: מה קרה לך?

שמחה יוסיפוב: אתה מקבל מספיק.

כרמל סלע: למה בלי חוף כרמל?

כרמל סלע: מה זה אני מקבל מספיק?

כרמל סלע: של מי קיסריה?

שמחה יוסיפוב: - - -

כרמל סלע: אין לי שום אזור תעשייה.

כרמל סלע: למה הוא אומר בלי חוף כרמל?

קריאה: זה לא יהיה בלי חוף כרמל.

כרמל סלע: בלי חוף כרמל הוא אומר לו.

אופיר פינס-פז: אולי תירגעו?

אופיר פינס-פז: אמר קודם חבר הכנסת דוד אזולאי דבר נכון, אפשר לחוקק 1,000 דברים.

אופיר פינס-פז: אם אין בסוף רצון טוב לשתף פעולה, החקיקה לא מוכיחה את עצמה, אז תירגעו.

אופיר פינס-פז: שמחה, אתה חי שם ואתה צריך לראות את הדברים בראייה אזורית.

אופיר פינס-פז: זה לא יעזור, אתה יודע את זה, אתה ראש עיר, אני לא צריך ללמד אותך את זה, אתה יכול ללמד אותי.

אופיר פינס-פז: אחרי שיצאת מפה מהוועדה, יש חיים וצריך לדעת לחיות אותם, אין מה לעשות.

אופיר פינס-פז: אם אני מסתכל על 2022, אני חייב לקחת את זה בחשבון.

עדנה רודריג: קיסריה היא חלק מחוף כרמל.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא מצביעים על קריאה שנייה ושלישית, אלא ראשונה.

אופיר פינס-פז: אפשר לשנות את זה עוד 1,000 פעם.

דוד אזולאי: אני לא רוצה ללכת על הראש של אף אחד, אבל חשוב שנדע - - -

אופיר פינס-פז: כולכם רוצים לנהל את הוועדה?

אופיר פינס-פז: אני לא אתן לכם.

אופיר פינס-פז: אני מציע את הנוסח הזה להצבעה.

אופיר פינס-פז: מי שרוצה, יצביע בעד.

אופיר פינס-פז: מי שרוצה, יצביע נגד.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת דב חנין עוד לא דיבר.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

דב חנין: אני מציע רעיון שנדמה לי שיכול להיות שיכול לקדם אותנו.

דב חנין: בהנחה שאנחנו הולכים להצביע על הנוסח שיושב ראש הוועדה הציע, אני מציע שאנחנו נכלול בדברי ההסבר, כמו שאנחנו נוהגים - - -

אופיר פינס-פז: יש דברי הסבר בקריאה ראשונה?

דב חנין: בטח, בדברי ההסבר אנחנו נכלול את מגוון האפשרויות, כולל האפשרות המקורית של חבר הכנסת גבאי, שהוועדה תשקול אפשרויות של איחוד, הוועדה גם תשקול במהלך ההכנה לקריאה שנייה ושלישית - - -

כרמל סלע: תפסיקו כבר עם האיחוד.

אופיר פינס-פז: קודם כל, גם אם כותבים וגם אם לא, ברגע שהצעת החוק המקורית כללה איחוד, זה קיים.

דב חנין: יפה.

דב חנין: הוועדה תשקול גם את מנגנוני חלוקת ההכנסות בתקופה שעד 2022.

דב חנין: היא תשקול את זה, במסגרת ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: לדעתי, זה מאפשר לנו גם להעביר קונספציה וגם להמשיך את הדיון.

אופיר פינס-פז: אבל אני אומר לכל האנשים שקשורים לעניין, אם תהיה הסכמה על המתווה, כולל אני רוצה את הסכמתו של שר הפנים, נוכל להתקדם.

אופיר פינס-פז: אם נחזור לדברים הזויים או קיצוניים, זה ייתקע.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהנוסח שאנחנו מציעים עכשיו הוא בסיס טוב להידברות.

משה כחלון: אני יודע מה מציק לך, חבר הכנסת אזולאי.

משה כחלון: ההרחבה של היושב-ראש היא על מנת שבדיון הבא לא יתקיים גם נושא חדש.

דוד אזולאי: אין פה שום נושא חדש.

משה כחלון: הנושא שלך הוא לא נושא חדש?

משה כחלון: אחר כך צריך ללכת לוועדת הכנסת.

עדנה רודריג: זה במקום ההצעה - - -?

דוד אזולאי: בתוך עמי אנוכי יושב.

דוד אזולאי: לצערנו הרב או לשמחתנו, שכל אחד ייקח את זה איך שהוא רוצה, אנחנו לא יודעים מה ילד יום.

דוד אזולאי: אני שם את הדברים על השולחן בצורה הכי גלויה - אנחנו לא יודעים מה ילד יום.

דוד אזולאי: אנחנו כנראה הולכים לבחירות, ואם הולכים לבחירות ונישאר בקונסטלציה הזאת, לא עשינו דבר.

אופיר פינס-פז: בכנסת הבאה עושים רציפות.

דוד אזולאי: לכן בואו נעביר אותה בקריאה ראשונה - - -

אופיר פינס-פז: בסוף אני יושב ראש הוועדה, ואני לא רוצה ולא מסכים.

אופיר פינס-פז: חברים, אני מצביע על הנוסח שאני הצעתי, לא על הנוסח המקורי.

אופיר פינס-פז: אמרתי שבשנת 2022 אזור התעשייה קיסריה, שהיום הוא בשטח גלילי, יעבור לשטח מוניציפלי של עיריית אור-עקיבא.

אופיר פינס-פז: במקום תוקם מינהלת משותפת נוסח מינהלת בר-לב בגליל של כל חמשת היישובים הרלוונטיים.

אופיר פינס-פז: הדברים האלה ייעשו על ידי שר הפנים והיישובים - הקמת המינהלת, חלוקת ההכנסות והניהול המשותף.

אופיר פינס-פז: זה הנוסח שאני מוביל.

אופיר פינס-פז: בדברי ההסבר יהיה כל מה שאנחנו רוצים, אבל דעו שלזה ניתן זמן לשר הפנים.

אופיר פינס-פז: ברשותך, אני גם ארצה להיות שותף לשר הפנים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שכדאי שזה יקרה כדי להגיע לתוצאה.

אופיר פינס-פז: אם תהיה תוצאה, מצוין.

אופיר פינס-פז: אם לא תהיה, נחזור לוועדה ונראה מה עושים.

אופיר פינס-פז: מי שבעד ההצעה ירים את ידו.

אליהו גבאי: אבל תוך זמן מוגבל, תוך שלושה שבועות.

אופיר פינס-פז: מושב הקיץ.

דוד אזולאי: אני מבקש גם להעמיד את ההצעה שלי להצבעה.

אופיר פינס-פז: מי בעד ההצעה?

דוד אזולאי: גם ההצעה שלי.

אופיר פינס-פז: סליחה, אני לא מסכים, רק אם ההצעה שלי תיפול.

אופיר פינס-פז: מי בעד ההצעה?

אופיר פינס-פז: בעד – חברי הכנסת חרמש, חנין, כחלון, גבאי ואופיר פינס-פז נגד – חבר הכנסת אזולאי נמנעים – אין ההצעה שהציע יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אופיר פינס-פז: ההצעה עברה, תודה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.