ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 450, 2008-06-02 12:00

יצחק גלנטי: צהריים טובים לכולם.

יצחק גלנטי: אני פותח את הדיון בנושא סכסוך בין מגן דוד אדום לאיחוד ההצלה.

יצחק גלנטי: בקשה לדיון שהופנתה על ידי חבר הכנסת אבשלום וילן.

אבשלום וילן: תודה אדוני היושב ראש.

אבשלום וילן: לפני כחודשיים באה אלי חבורת אנשים עם סיפור שאני מודה כבר שמעתי, אני תשע שנים חבר כנסת, סיפורים מסיפורים שונים, אבל הפעם הסיפור היה מאוד ייחודי.

אבשלום וילן: הסיפור היה ייחודי בעובדה שבגלל איזה ויכוח על 300-400 שקל מנכ"ל מגן דוד אדום מר אלי בין בהוראתו הופסקה עבודת מתנדבים של איחוד הצלה, משום שאיזה קורס של עזרה ראשונה, שבדרך כלל הם היו עושים עם מגן דוד אדום, לקחו הפעם ארגון אחר שהציע להם הצעה ב-300-400 שקל יותר זולה.

אבשלום וילן: אמרתי, בשביל זה רבים.

אבשלום וילן: הסתבר שלקחו להם את אמצעי הקשר ואת המירסים והביפרים, 200 מתנדבים באיזור הדרום קיבלו הוראה להחזיר ציוד ונותק איתם הקשר.

אבשלום וילן: שאלתי מה זה בדיוק איזור הדרום, הסבירו לי שזה איזור הדרום והנגב, קיבלתי גם הסברים על מה זה ארגון איחוד הצלה, זה מתנדבים שיש להם קטנועים או ברכבם ציוד עזרה ראשונה וכאשר ישנו מקרה חירום, התקף לב, תאונת דרכים, משהו מסוג זה, כולם מקבלים את ההודעות ומי שמגיע ראשון לנפגעים נותן את הטיפול חירום עד אשר מגיע אמבולנס של מגן דוד אדום ומפנים לבית חולים כנדרש.

אבשלום וילן: אמרתי, זאת עבודת הצלה לשם שמים, למה צריכים שני ארגונים לריב.

אבשלום וילן: ישבתי איתם במשך שעתיים וניסיתי להבין את ההסבר, עד שהגעתי למסקנה שכנראה הדברים אינם ענייניים.

אבשלום וילן: או שיש כאן מאבקי כוח ויוקרה על מי שולט במי או שיש פה מאבקים על כל מיני דברים שאני לא רוצה להיכנס אליהם, מקורות מימון, תורמים וכו'.

אבשלום וילן: אם אני שומע שיש ארגוני מתנדבים שהם עובדים תחת מגן דוד אדום והם מגיעים ברוב המקרים ראשונים לאנשים שזקוקים לעזרה, עושים עבודת קודש, אז למה לריב, למה לא לפתור את הבעיות, למה לא לשבת עד אשר יצא עשן לבן, ושימשיכו לעבוד כי בסופו של דבר זה לתועלת חברתית מהמעלה הראשונה.

אבשלום וילן: הדבר הכי מעניין הוא שמר אלי בין שאינני מכירו בכלל פרט לשם, מנסה כל החודשיים האחרונים לדחות את הדיון הזה, אני חשבתי שיתקיים פה דיון, יעלו את הדברים חצי שעה ובזה יגמר הענין, נגיע לפשרה והכל יחזור לקדמותו לתועלת כל האזרחים.

אבשלום וילן: אבל אז אני שומע נסיונות לדחות את הדיון, הוא בעצמו הוזמן לדיון ולא הגיע.

אבשלום וילן: אני חושב שזאת שערורייה שוועדה של הכנסת מזמינה את מנכ"ל מגן דוד אדום והוא מסרב להופיע בתירוצים מתירוצים שונים.

אבשלום וילן: כולל ששאל אותי מה אתה מתעסק עם ארגון שרוב מתנדביו חרדים, מה זה מעניינך, אמרתי מה זה שייך בכלל לנושא, איזה חוצפה זאת.

אבשלום וילן: אם יש אנשים שמתנדבים, יבורכו.

אברהם רביץ: הם עוזרים רק לחרדים?

אבשלום וילן: הם עוזרים לכולם.

אבשלום וילן: אבל מה זה בכלל רלוונטי.

אבשלום וילן: אם יש מתנדבים ויש להם אנשים שעוזרים לקנות את הציוד, וזה מפעל התנדבותי ועובדים בתיאום, מה רע בזה.

אבשלום וילן: אני חושב, על מאבקי הכוח במגן דוד אדום העיתונים היו בזמנו מלאים בסיפורים מסמרי שיער, אני לא חושב שזה הנושא, אני רק לא מבין מדוע כאשר יש ויכוח על 300-400 שקל, מדוע לא מתיישבים, גומרים את הענין, מחזירים את המתנדבים לרשת הקשר ומאפשרים להם להגיע לאנשים שנפגעים במהירות האפשרית, מגן דוד אדום מעביר אותם לבתי חולים.

אבשלום וילן: אני מודה שאני חודשיים מטפל בנושא הזה ועד עכשיו לא הבנתי על מה הויכוח פרט לויכוחי יוקרה למיניהם.

אריה אלדד: שאלה אם אנחנו מתעסקים במחלה או בסימפטומים.

אריה אלדד: כל אלה הם סימפטומים והמחלה היא הרבה יותר קשה.

אריה אלדד: המחלה היא מה זה מגן דוד אדום, מה מעמדו כארגון הצלה לאומי, ארצי, מה סמכויותיו, מה עושה משרד הבריאות בענין הזה, איך הוא מסדיר את עשרות ארגוני ההצלה והעזרה הראשונה, מה זה עזרה ראשונה, מי מוסמך לתת עזרה ראשונה.

אריה אלדד: תחת הסיסמה של הצלת נפשות לצערי מדובר בפוליטיקות של ארגונים, מאבקי כוח, מאבקים על תקציבים ובולט בהעדרו משרד הבריאות במהומה הזאת.

אריה אלדד: יש כלי אחד שיכול לעשות סדר בענין הזה, מעבר לסימפטומים, אני לא מתייחס כרגע לסימפטומים אלא למחלה היסודית.

אריה אלדד: הכלי הזה נקרא חוק העזרה הראשונה.

אריה אלדד: חוק העזרה הראשונה שאני הגשתי לכנסת הזאת אין לי עליו אפילו קמצוץ של זכויות יוצרים.

אריה אלדד: קיבלתי אותו ממשרד הבריאות.

אריה אלדד: משרד הבריאות היה אמור לקדם אותו במשך שנים ומכל מיני סיבות לא קידם אותו.

אריה אלדד: אבל הוא מונח כרגע על שולחננו, הוא עבר בקריאה ראשונה, הוא רחוק מלהיות מושלם, אבל הוא הפלטפורמה שעליו אפשר יהיה להתקדם ולעשות סדר בתוך הצלת הנפשות הזאת ובתוך כל הפוליטיקות הפנימיות של ארגונים והסכסוכים ביניהם.

אריה אלדד: אני מפציר בוועדה לתת קדימות לקידום חוק העזרה הראשונה, להעביר אותו לפחות קריאה ראשונה בכנסת הנוכחית שימיה הולכים ואוזלים.

אבשלום וילן: הוא עבר טרומית?

אריה אלדד: הוא עבר טרומית.

אריה אלדד: כדי שלא נתחיל בכנסת הבאה מאפס.

אריה אלדד: היום יצאו מכן סיסמאות אבל מעבר לסיסמאות אנחנו צריכים כלי עבודה לעשות סדר בענין הזה.

אריה אלדד: הכלי מונח על שולחננו, בואו נקדם אותו.

מיקי דור: זה חוק האמבולנסים.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: יש פה קריאה למשרד הבריאות, ככה אני מבין את זה, לסדר, מאחר והצעת החוק הזאת כפי שמדבר עליה חבר הכנסת אלדד היא חומר שהיה בטיפולו של משרד הבריאות, אני אשמח לשמוע ממשרד הבריאות מה הוא עשה עד היום בנושא זה.

יצחק גלנטי: נתחיל בנושא החוק ומשם נראה כיצד ניתן לאחד אותו עם נושא הדיון.

מירי כהן: לגבי החוק.

מירי כהן: האינטרס המקצועי שלנו, ואני מסכימה עם כל מילה שאמר חבר הכנסת אלדד, לקדם את החוק, זה הפתרון הנכון.

מירי כהן: אנחנו חושבים שנכון להיום יש בעיה בנושא של ההסדרה, של העיסוק, של הגופים, ההכשרה, מי מותר לו ומי אסור לו ואנחנו נמצאים באיזה שהוא מצב שהוא בלתי אפשרי ובלתי סביר.

מירי כהן: לכן האינטרס הגדול של כולנו, החשוב ביותר, זה לסיים את החקיקה של חוק עזרה ראשונה כמה שיותר מהר.

יצחק גלנטי: ממתי החוק הזה סגור על ידכם, מוכן להגשה?

מירי כהן: אנחנו עבדנו עליו ברמה המקצועית, הן בהיבטים הסמי רפואיים בצורה אינטנסיבית ואחר כך זה עבר למישור המשפטי, במקביל כמובן, אבל היתה לנו בעיה במישור המשפטי לקדם את זה ברמה המשפטית ולכן אנחנו, ואמר חבר הכנסת בצורה נכונה, הוא קיבל את החוק ממשרד הבריאות, כלומר המטרה שלנו היתה לקדם את זה בדרך הנכונה ביותר בלי שום שיקולי יוקרה, אנחנו ויתרנו על הזכות להוביל אותו כדי לקדם את זה ברמה העניינית.

מירי כהן: לנו היה חשוב יותר הצד המקצועי הענייני, לקדם אותו ולא משנה מי יקדם אותו.

מירי כהן: לכן כל הפעילות הזאת נעשתה במשותף ואני מברכת את חבר הכנסת אלדד שהרים את הכפפה ולקח את זה תחת כנפיו להוביל את זה, ושוב אני אומרת, המטרה שלנו היא לסיים את זה כמה שיותר מהר.

אברהם רביץ: איפה זה מתעכב?

מירי כהן: זה עבר קריאה טרומית, יש פעילות,

משה גפני: איפה זה מתעכב אצלכם?

מירי כהן: אני לא יודעת אם זה מתעכב אצלנו, אני יודעת שהיו שם כמה דברים שהיה צריך לסיים ברמה המקצועית יותר, מול הצבא, מול כל מיני ארגונים כאלה ואחרים, כדי להביא הצעה שלמה.

אבשלום וילן: מושב הקיץ של הכנסת מסתיים בסוף יולי, האם בחודש הקרוב אתם ערוכים לגמור את כל העניינים ולהביא את זה להכנה לקריאה ראשונה.

אריה אלדד: אם נקבע כאן דיון בעוד שבוע או בעוד שבועיים, אז משרד הבריאות יתכנס עם משרד המשפטים ויצטרכו לתת תשובות.

אריה אלדד: ואם לא, נקבל את הדברים גם בצורה חלקית בקריאה ראשונה ונסגור אותם לקריאה שניה ושלישית בפעם הבאה.

מירי כהן: אנחנו בעד.

אריה אלדד: נראה לי שלא נכון לסגור את כל הפינות, אלא להתקדם.

מירי כהן: אני מסכימה איתך.

מירי כהן: האויב של הטוב הוא הטוב מאוד וזאת בדיוק הבעיה, חייבים לרוץ עם זה ומצאנו את האפיק הזה.

מירי כהן: אנחנו תמכנו להביא את זה לקריאה טרומית ולהביא את זה כמה שיותר מהר והתחייבנו לסיים את זה כמה שיותר מהר.

יצחק גלנטי: בהזדמנות זאת אני חייב לציין שמהוועדה הזאת נלקחה עוד עורכת דין מטעם הייעוץ המשפטי של הוועדה והועברה לוועדה אחרת והיועצת המשפטית הזאת כתוצאה מכך שהיא נלקחה, יחולו עיכובים באי אלו דיונים עתידיים שהיו כבר על סדר היום, ולכן אני יכול רק להפנות את כל חברי הכנסת שיש להם הצעות שנמצאות בשלבים של דיונים בוועדה, בחזרה למנכ"ל הכנסת מר בלשניקוב שהודיע לנו את ההודעה הזאת מאתמול להיום.

משה גפני: לאיזה ועדה היא עברה?

יצחק גלנטי: לוועדת הכלכלה.

יצחק גלנטי: אשר על כן, עם כל הרצון הטוב לקבל נושאים, ידינו צומצמו.

יצחק גלנטי: במקום להרחיב זה צומצם.

יצחק גלנטי: יחד עם זאת זה לא אומר שאנחנו לא נעשה כמיטב יכולתנו על מנת לקדם במסגרת הקיימת, בנתונים הקיימים, את הצעות החוק למיניהן כולל הצעת החוק של גפני ודומיו וכמובן הצעת החוק הנוכחית שהיא מקודמת ביוזמתו הברוכה של חבר הכנסת אלדד.

יצחק גלנטי: אבל בואו נתקדם כעת לנושא שלשמו התכנסנו.

יצחק גלנטי: אני מבקש להבהיר את נקודת המבט שלי בענין.

יצחק גלנטי: קודם כל ברור לי שיש איזה שהוא סכסוך, אבל נראה לי שהסכסוך במהותו הוא לא ענייני, אולי יש לו היבטים אחרים, צדדיים, שלא נאמרו פה, אבל אני חושב שיש לתת את הדעת קודם כל לנקודת החשיבות של כל הטיפול המהיר, המיידי, בכל אדם ואדם שנמצא פגוע בשטח או בבית או בכל מקום אחר, אשר לשם כך הוא ביקש להזעיק עזרה ראשונה מיידית.

יצחק גלנטי: זאת נקודת המוצא שצריכה להיות בדיון ולכן סכסוך זה או סכסוך אחר אסור בשום אופן שיפגע בטיפול המיידי, כיוון, כפי שאני מבין את הדברים, הטיפול הראשוני המיידי הוא זה שעשוי לפתור את הבעיה הרבה יותר מאשר הטיפול שבא לאחר מכן.

יצחק גלנטי: אנחנו מדברים במקרים רבים פה בהצלת נפשות ולכן אני מבקש את כל המתדיינים בנושא הזה לצאת מנקודת המבט הזאת ואז אני בטוח שאפשר יהיה לגשר על פני כל חילוקי הדעות.

מיקי דור: להשלים את התשובה.

מיקי דור: חבר הכנסת וילן, אני ראש אגף רפואה כללית, אחראי גם על תחום האמבולנסים, גברת מירי כהן אחראית על מגן דוד אדום ואנחנו עובדים ביחד.

מיקי דור: הנושא הזה אצלך חודשיים ואתה טיפלת בו כחודשיים, אלי זה לא הגיע, אז אני לא יודע אל מול מי טיפלת.

מיקי דור: אני מעז להגיד שאם היינו יודעים היינו כבר מפגישים את הצדדים אצלנו במשרד וחלקם מגיעים, אנשי הצלה נמצאים אצלי במשרד מתי שיש צורך לרישוי אמבולנסים, אנשי מגן דוד אדום כמעט גרים אצל מירי בחדר.

מיקי דור: זה שיתוף פעולה רגיל.

מיקי דור: יש לנו פגישה מתוכננת ליום רביעי עם נציגי שני הצדדים, נושיב אותם אצלנו במשרד והם לא יצאו מהחדר הזה עד שלא יהיה סיכום לנושא הזה.

מיקי דור: אני מקווה, אני לא אוהב לקבוע לעצמי אולטימטומים, אבל אני בסדרי גודל של שבוע שבועיים אתן איזה שהיא תשובה של ממש.

מיקי דור: אני חושב שכל הדיון הזה, אילו ידענו מראש על כל המאמצים שלך חודשיים, אולי היינו יכולים לעזור.

אבשלום וילן: האם ידעת שלקחו להם את מכשירי הקשר?

מיקי דור: לא, אני לא ידעתי.

מירי כהן: אנחנו ביקשנו לדחות את הדיון,

וילמה מאור: נכון, היתה פניה.

מיקי דור: עד לאחר הפגישה כדי שנוכל לטפל בזה.

מירי כהן: אנחנו ביקשנו לזמן את הדיון, ניסינו לזמן את הדיון הכי מהר שאפשר ולכן גם ביקשתי בשבוע שעבר לדחות את הדיון כדי שנעשה איזה שהוא מאמץ להגיע, כי אנחנו חושבים שזה חובה להגיע.

יצחק גלנטי: גבירתי, אני רוצה לומר לך שלא צריך לדחות שום דיון, את הדיון צריך לקיים ואם הדיון יכול להיות בסך הכל כגורם מדרבן, כקטלי

יצחק גלנטי: זטור לכך שביום רביעי זה כבר ניתן יהיה להגיע מה שיותר מהר לסיכום הדברים,

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך, למען גילוי נאות.

אבשלום וילן: חבר הכנסת מיכאלי תושב באר שבע העלה את זה ושר הבריאות אמר אין בעיה.

מירי כהן: הוא אמר שאם יש בעיה שיבואו אליו לפתור את הבעיה.

אבשלום וילן: אני חבר כנסת, אני לא מנהל את משרד הבריאות, כשבאו אלי האנשים האלה פניתי ליושב הוועדה ואז נעשו כל מיני נסיונות כל פעם לדחות את הישיבה.

אבשלום וילן: אני חשבתי שזה הצלת חיים, עושים ישיבה אחת, יושבים עד שיוצא עשן לבן וגומרים את הסכסוך על ה-400 שקל.

אבשלום וילן: אנשים מאבדים לפעמים חיים בגלל מאבקי כבוד.

יצחק גלנטי: יש לי שאלה למגן דוד אדום.

יצחק גלנטי: האם מגן דוד אדום יוצא לשטח ברכב דו גלגלי או רק ברכב בעל ארבעה גלגלים?

יהודה שושן: מגן דוד אדום יוצא לשטח גם ברכב דו גלגלי.

יצחק גלנטי: בוא ניקח לדוגמה, ואני לא רוצה לקחת את איזור המרכז, את גוש דן, אני חושב שיש בגוש דן מספיק ציוד וגם המרחקים קצרים, הייתי מבקש לדעת כמה רכב דו גלגלי להצלה, מהסוג הזה שאנחנו מדברים עליו, נמצא במרחב באר שבע והדרום.

יהודה שושן: יש לנו מעל עשרה אופנועים,

יצחק גלנטי: אני מדבר על איזור הדרום, אני מדבר על מרחקים.

יהודה שושן: אני מנהל מחוז דרום.

יהודה שושן: אני מדבר איתך על מחוז דרום בלבד.

יהודה שושן: יש לי 300 עובדים וכמעט 2,000 מתנדבים במחוז, מתנדבי מגן דוד אדום שכולם עובדים על פי נהלי מגן דוד אדום ורשאים ומוכשרים גם מקצועית ומבוטחים על ידי מגן דוד אדום.

יצחק גלנטי: כמה כלים דו גלגליים יש לך?

יהודה שושן: יש לנו 200 רכבי הצלה במחוז ו-12 וספות משני סוגים, יש לנו דגם חדיש שהכנסנו עכשיו שהוא הרבה יותר מהיר, יותר מסיבי, יש לנו 12 רכבים כאלה.

יהודה שושן: המתנדבים שלנו פזורים בכל הישובים, בכל המגזרים, חרדים וחילונים, יהודים ומוסלמים ונוצרים, בדואים, יש לנו מתנדבות במגזר הבדואי, יש לנו מעל 200 מתנדבים כולל מתנדבות בדואיות, גם נוער וגם בוגרות, אנחנו עשינו דברים מאוד ייחודיים בדרום שאין אותם במקומות אחרים.

יהודה שושן: זה שני שליש משטח מדינת ישראל, הישובים הם קטנים בחלקם ואנחנו משתדלים שבכל מקום ומקום יהיו לנו מתנדבים, כולל בקיבוצים ובמושבים.

יצחק גלנטי: בהזדמנות זו אני הייתי מבקש לדעת ממך, על מה הויכוח, האם קיים ארגון כלשהו אחר שהוא מסוגל להגיע לפניכם או מסוגל להגיע אחריכם, איפה פה הבעיה?

יהודה שושן: אני שמח שאתה שואל את השאלה הזאת כי הוצגה פה תמונה מעוותת ולא נכונה של הדברים.

יהודה שושן: אין פה שום ויכוח על 300 שקלים, אם היה ויכוח על 300-400 שקלים אז זה לעשות צחוק מכולנו.

יהודה שושן: מגן דוד אדום מקבל כל אחד ואחד שרוצה להתנדב, יש לנו נהלים, קריטריונים, יש לנו אחריות.

יצחק גלנטי: אדוני, אתה לא עונה לשאלה שלי, אני לא אומר שאין לכם מתנדבים ויכול להיות שהארגון שלכם יכול לגדול ולצמוח ולתת את השירות הכי טוב, אבל אני שואל, אם ישנו ארגון אחר שגם לו יש מתנדבים והוא רוצה גם להגיש עזרה ומה שחשוב לנו כוועדת הכנסת בנושא של בריאות הציבור זה להגיע לאותו נפגע במינימום זמן ולהגיש את מקסימום התועלת במהירות האפשרית.

יצחק גלנטי: אני שואל אותך, מה מפריע לכם שקיימים ארגונים נוספים כאלה.

יהודה שושן: לא מפריע לנו שיש דבר כזה.

יהודה שושן: יש 440 אמבולנסים פרטיים וחברות שכל אחד יכול להקים לו חברה, שמשרד הבריאות יתן לו את האישור ויעשה מה שהוא רוצה.

יהודה שושן: כשאדם מתקשר 101 למגן דוד אדום הוא מצפה שמגן דוד אדום יגיע אליו, אנחנו לא אומרים לחברה פרטית בגלל שאתה קרוב תיסע לשם כי יש לנו אחריות, אם אני שולח אותו יש לי אחריות שילוחית, אז אין לי בעיה לקבל כל אדם כמתנדב במגן דוד אדום ובתנאי שהאחריות הזאת כדי לממש אותה אני צריך שהוא יהיה מבוטח, שיהיה לו את הציוד התקני של מגן דוד אדום שמגן דוד אדום עובד בו, כמובן הביטוח המקצועי ושאני לא שולח לו אדם שהוא לא ממגן דוד אדום.

יהודה שושן: יש חברות פרטיות,

יצחק גלנטי: אתה לא שולח אף אחד, מה שקורה זה דבר פשוט, אם הקריאה הזאת ל-101 מגיעה אליכם, איזה אחריות שילוחית יש לך אם הקריאה הזאת מגיעה לעוד ארגונים?

יצחק גלנטי: הרי מי שמגיע לשם לא אומר לך, היות וצלצלו ל-101 בזה אתה מקבל את האחריות השילוחית.

יהודה שושן: איך זה יגיע אליו?

יהודה שושן: אני צריך להודיע לו.

יצחק גלנטי: אם נגיד, קריאת 101 בסיטואציה הזאת ניתנת למגן דוד אדום ולארגונים האחרים נניח,

יהודה שושן: אם זה מגיע אליו שיצא.

יצחק גלנטי: אם זה מגיע אליו שיצא.

יצחק גלנטי: ואם זה לא מגיע אליו וזה נמצא אצלכם?

יהודה שושן: אז אנחנו מפעילים מערך, מי שהמציא את כל הנושא הזה של הכוננים זה מגן דוד אדום, יש לנו מאות רבות של אנשים במערך הכוננים, קודם לדיון יושב ראש איחוד הצלה מר אלי ביר דיבר איתי על זה ואמרתי לו שאין שום בעיה, אני לא מבין למה אנחנו בכלל נמצאים פה.

יהודה שושן: הוא אמר לי במילותיו הוא, אנחנו בסך הכל רוצים לתת לכם כסף וציוד, אין שום בעיה שהתרומה הזאת תעבור, אין לי שום אינטרס כספי בענין הזה.

יהודה שושן: כדי שלמתנדבים יהיה ציוד ומגן דוד אדום נותן ציוד למתנדבים האלה, אם יש לנו 2000 מתנדבים יכולים להיות גם 20,000 מתנדבים, זה רק יסייע לתושבים שזקוקים לשירותים האלה ואין לנו שום בעיה, אין לנו ויכוח בכלל בענין הזה.

אבשלום וילן: אתה מצוטט אתמול מאתר אינטרנט, שאתה אומר, ארגון הצלה דרום החל לחלק ברושורים המזמינים את הקהל החרדי לקורס החייאה שתעשה את זה חברת הדר, חברה מתחרה למגן דוד אדום.

אבשלום וילן: הם לא יכולים לאלץ את מגן דוד אדום להשתמש בציוד לעבוד עם חברות מתחרות וכו'.

אבשלום וילן: אם אתה אומר שאתה לא מבין למה הגעת, אני לא מבין למה הורידו אותם מרשת הקשר עם ויכוח של קורס על 400 שקל יותר זול.

אבשלום וילן: אתה בעצמך מאשר שזאת הסיבה לכל הקונפליקט.

אבשלום וילן: במקום לשבת ולסגור את הסוגיה ושמי שיגיע ראשון יגיע, הם הרי תחתכם והם עובדים איתכם ואתם גוף העל של כולם.

יהודה שושן: אמרתי ש-300 שקלים זאת לא סיבה.

יהודה שושן: אבל אם אתה מתנדב או שייך לארגון מגן דוד אדום, כעובד או כמתנדב, אני מצפה ממך שתהיה לויאלי לארגון ולא תעבוד בניגוד אינטרסים לארגון שבו אתה נמצא.

אבשלום וילן: אני חושב שאתה צודק ואמרתי את זה גם להם, אבל מי שמך לנתק קשר מ-200 מתנדבים שלא הגיעו לאנשים בגלל סיכסוך על 300-400 שקל שבו אתה צודק.

אבשלום וילן: זה מה שאני שואל אותך.

אבשלום וילן: איזה מין תרבות ארגונית זאת.

יהודה שושן: אנחנו עשינו במגן דוד אדום מערכת של כוננים, בנינו מערכת של כוננים עם מערכת מירסים שנתנו לכל הכוננים האלה, ל-200 אנשים, מירסים עם טכנולוגיה מאוד מתקדמת שעכשיו אנחנו מסיימים את הפיילוט שלה.

אריה אלדד: למה עשיתם את זה?

יהודה שושן: זה חלק מההתפתחות של הארגון.

אריה אלדד: עזוב רגע את הארגון, בשביל מה זה טוב?

יהודה שושן: כדי שהאנשים האלה יגיעו במהירות, יקבלו ויגיעו במהירות,

אריה אלדד: ויעשו מה?

יהודה שושן: יצילו חיים.

אריה אלדד: ומאתמול זה כבר לא חשוב להציל חיים?

אריה אלדד: מהרגע שהפסקתם לתת את המכשירים האלה, הצלת חיים זה כבר לא ערך?

יהודה שושן: מתי הפסקנו?

אריה אלדד: מהרגע שלקחתם את המכשירים.

אבשלום וילן: אני מצטט לך שיחה מהמחוז שלך, מוקדנית שאומרת לבחור בשם רונן, עד שאתה מקבל את התיק לוקח קצת זמן, בינתיים תחזיר את התיק, אבל בינתיים אני אשאר בלי תיק, כן, בינתיים תישאר בלי תיק.

אבשלום וילן: הוראה שלך, אני ראיתי בכתובים הוראה שלך.

אבשלום וילן: יכול להיות שלא שלך, יכול להיות של אלי בין, אבל למה אתם לקחתם אחריות שהכוננים לא יגיעו לאנשים בגלל שהיה לכם ריב איתם ואתם צודקים בריב לצורך הענין.

אריה אלדד: אם תיקים זה חשוב ומירסים זה חשוב וביפרים זה חשוב, איך אתם מסוגלים לקחת אותם.

אריה אלדד: אם הם לא חשובים אני מבין, אבל אם זה חשוב למישהו באיזה שהיא נקודה, ברגע שאתה לוקח אותם אלה אומרים אנחנו לא רוצים שתציל חיים, איזה מין אמירה זאת לארגון כמו מגן דוד אדום.

יהודה שושן: אני אענה לשניכם.

יהודה שושן: ההנחיה הזאת של להחזיר ציוד היא של מר יוסי ויסנשטרן, זאת הוראה שלו.

יהודה שושן: אני דיברתי איתו בטלפון והוא אמר, תחזירו את כל הציוד.

יהודה שושן: אלה אנשים שהוא חילק להם ציוד, זה היה נקרא אז הצלה דרום, הם עכשיו התאחדו וזאת היתה הוראה שלו שהכוננים שלו יחזירו את הציוד.

יהודה שושן: ואנחנו עשינו מה שהוא ביקש.

אברהם רביץ: אני לא יודע באיזה כובע לדבר איתך בנושא הזה, אבל אני אוהב לעשות גילוי נאות ואני אעשה את זה ברמה האישית.

אברהם רביץ: מכיוון שלצערי בשנים האחרונות אני פציינט, אני מזדקק לשירותי בריאות מפעם לפעם.

אברהם רביץ: אני רוצה להתחיל בשבח של מגן דוד אדום.

אברהם רביץ: מגן דוד אדום זאת אחת התופעות הנפלאות שיש לנו בחברה, יש כמה תופעות נפלאות בעולם הרפואי שלנו כמו מגן דוד אדום, כמו טיפות חלב ועוד כמה דברים שאנחנו מאוד מוקירים אותם ואני לא מתכוון להוריד משהו מהפעילות שלהם אלא אפילו מצוות המתנדבים שיש להם.

אברהם רביץ: אבל אני גר באיזור נורמטיבי לחלוטין בירושלים ולא אצל הבדואים בנגב, ומציאות החיים היא כזאת, אני לא מדבר רק בשמי, אני מדבר באיזור שלי, על מה שקורה שם, שכשאני כבר קורא לסיוע אז אין הרבה, אבל משהו כמו עשר דקות הפרש בין צוות איחוד ההצלה לבין מגן דוד אדום וזה טבעי, אין לי טענות.

אברהם רביץ: וכל זאת משום שאיחוד ההצלה שתול בתוך החברה, עם אנשי החברה, הם מכירים בדיוק איפה המקרים ואת האנשים שם והם מגיעים במהירות הבזק, זה פשוט לא יאומן, הגיעו וטיפלו.

אברהם רביץ: אחד הדברים הנפלאים שאני רוצה לציין לשבח את הארגון, ברגע שהגיעו מגן דוד אדום, הם קמו, זז הצידה, אמרו שלום, רפואה שלמה והלכו.

אברהם רביץ: אתה בידיים של מגן דוד אדום.

אברהם רביץ: כך הם נוהגים.

אברהם רביץ: הם לא מתחרים, הם פשוט באים הרבה יותר מהר.

אברהם רביץ: אני יושב פה ושואל את עצמי, יש להם כ-1,300 מתנדבים, הזכרת בעיות תקציב, הרי הם לא מקבלים אגורה אחת מהמדינה, הם לא מבקשים, אם הם היו מבקשים אולי הם היו מקבלים, הכל על בסיס התנדבות, גם הכספים שהם מוציאים.

אברהם רביץ: אז יש 1,300 מתנדבים כאלה, איך אנחנו בכלל יכולים לדבר על מצב, החוק איננו מאפשר להם לפתוח מוקד, החוק כפי שהוא אומר שהמוקד היחיד שישנו הוא מגן דוד אדום ומגן דוד אדום מחובר במירסים אליהם במשך שנים וזה עובד מצויין.

אברהם רביץ: אני לא יודע מה הרקע לסכסוך, אני גם מכבד כאשר הרקע הוא יוקרה וכבוד, כי אנשים רוצים יוקרה וכבוד, זה לא הכל ענין של כסף תמיד, מגיע למגן דוד אדום, אבל כפי שאומר חבר הכנסת אלדד, איך אפשר להפסיק את זה.

אברהם רביץ: אני רוצה להיות תכליתי ויש לי הצעה.

אברהם רביץ: תקום ועדה שתקדם את הצעת החוק, אולי עוד לפני כן אדוני יזווג בין הצדדים וייתר את כל הדיונים שלנו.

מיקי דור: ביום רביעי יש פגישה.

אברהם רביץ: עד שהדברים האלה יתקיימו, עד שהחוק יצא לפועל, אנחנו בעצמנו מדברים על קריאה ראשונה בלבד בקדנציה הנוכחית, אלא אם יתחולל נס ואתה תעשה את זה, אין לי בעיה, אני לא מחפש דווקא את היוקרה של הוועדה.

אברהם רביץ: אני מציע לאדוני שאנחנו כוועדה נצא בקריאה ראשית כל להחזיר את המצב לקדמותו.

אברהם רביץ: כל מה שמתבקשים זה דבר אחד, לחבר את המירסים מחדש, המירסים זה של איחוד ההצלה, איחוד ההצלה לא מקבל מירסים ממגן דוד אדום, הוא לא מבקש את זה, הוא מוכן לתרום למגן דוד אדום מירסים או כל מיני כלים שונים.

אברהם רביץ: ראשית כל להחזיר את המצב לקדמותו.

אברהם רביץ: אכן לקדם את הצעת החוק, ההידברות שאדוני יביא לכאן תייתר את הדיונים הממושכים שלנו, חוק חייבים לעשות, אני מבין את זה ויבוא בשעתו, אבל עד חקיקת החוק חייבים להחזיר את המצב לקדמותו.

אברהם רביץ: אנחנו כאזרחים שיודעים להעריך את מגן דוד אדום אבל גם יודעים להעריך את המתנדבים האלה, יש להם תמיד, מדובר על הציבור החרדי ואני כן צריך להתייחס, הם יודעים את שפתו, הם יודעים איך לעודד אותו, בתוך עמם הם יושבים.

יעקב כהן: כבוד היושב ראש, חברים נכבדים.

יעקב כהן: אני חושב שאחרי שקודמי דיבר אין הרבה מה להוסיף.

יעקב כהן: אני גר בעיר אחרת, בני ברק.

יעקב כהן: בבני ברק אין תחנת מגן דוד אדום.

יעקב כהן: יש ברמת גן.

יהודה שושן: יש גם בבני ברק.

יהודה שושן: יש תחנה של אמבולנס טיפול נמרץ בבני ברק.

יעקב כהן: אני מדבר על מגן דוד אדום, מגן דוד אדום יש ברמת גן.

יעקב כהן: זה באמת לא רחוק אבל בינתיים אפשר גם להזמין חברה קדישא, עד שהוא מגיע.

יעקב כהן: מי שמכיר את הדרכים של בני ברק ואת הצפיפות ואת המצב, בלי לפגוע בזכויות מגן דוד אדום שיש להם זכויות שאי אפשר לתאר ולשער, אבל בעבר עד שהיה הצלה, עד שהגיע מגן דוד אדום, אני הייתי נוכח וצלצלנו עוד פעם ועוד פעם, היו מצבים שכשמגן דוד אדום הגיע הוא רק יכול היה לקבוע את המוות.

יעקב כהן: לכן היום כשאנחנו עומדים שטרם אקרא ואני אענה, איך שאתה מרים טלפון לא עוברות דקה שתיים מפני שאיש ההצלה נמצא במרחק של מטרים ספורים, הוא מכיר כבר את המשפחה, הוא כבר נמצא ונותן את הסיוע, אני חושב שאין צורך להכביר במילים על הצורך.

יעקב כהן: מדובר כאן בנושא של פיקוח נפש והצלת נפשות.

יעקב כהן: כשאנחנו מדברים על פיקוח נפש והצלת נפשות שזה הערך העליון שיש לנו, אין שבת, זה דוחה את הכל, אני חושב שכל הויכוחים שביניכם, אם זה דוחה שבת זה צריך לדחות את כל הויכוחים שביניכם ודבר ראשון צריכים להפעיל את זה כיוון שזה הצלת נפשות.

יעקב כהן: אני קורא לכולם להתאחד ולהתעלות על כל הויכוחים שיהיו הכי גדולים, במיוחד שאני לא רואה שהם כל כך גדולים, ולהגיע למה שכולם חפצים וזאת המטרה.

דוד אזולאי: אני רוצה לדבר על הצלה בכלל, מדובר בהצלת חיים ואני מתפלא איך ארגון מגן דוד אדום יכול לוותר על 1,300 מתנדבים בלי להעמיק מחשבה בענין הזה, כאשר אנחנו מעודדים אנשים להתנדב בכל מיני ארגונים.

דוד אזולאי: היה אתמול מקרה בחצור, שהיה מדובר בהצלת חיים ובגלל שאנשים של הצלה לא קיבלו קריאות הם לא הגיעו למוקד והיה שם מקרה של סכנת מוות.

דוד אזולאי: על מה אנחנו משחקים פה, על חיי אדם, על יוקרה בחיי אדם.

דוד אזולאי: אני מציע אדוני היושב ראש שאחד הדברים שאנחנו צריכים לעשות זה לצאת מכאן בהחלטה, ולא משנה כרגע מה הויכוח ועל מה הויכוח, אנחנו חייבים לצאת מכאן עם החלטה שאומרת, שמגן דוד אדום דבר ראשון יחזיר את השיתוף פעולה בין הצלה, זה אומר לתת להם את הקריאה ולהחזיר אותם חזרה לרשת על מנת שהם יוכלו לצאת ולהציל חיים כפי שהיה עד עכשיו, אחר כך נסדיר את כל הויכוחים.

דוד אזולאי: אני רוצה לבדוק, אולי יש לכם סטטיסטיקה שתגידו לנו בכמה מקרים כשאנשי מגן דוד אדום הגיעו לשטח כבר מצאו את אנשי ההצלה.

דוד אזולאי: יש לכם איזה שהיא סטטיסטיקה או שאין לכם סטטיסטיקה כזאת.

דוד אזולאי: הייתי מבקש גם לדעת, כאשר מתנדב במגן דוד אדום מבקש להתנדב, הוא צריך לקבל איזה שהוא ציוד, האם הציוד הזה עולה לו כסף או לא עולה לו כסף, מפני שאני שומע שבהצלה הם מקבלים את הציוד הזה, כל מי שרוצה להתנדב מקבל את זה ללא תמורה.

דוד אזולאי: אלה דברים מאוד חשובים שכדאי לדעת עליהם.

דוד אזולאי: הציוד, האפוד למשל, או שהוא צריך לבטח את עצמו כמתנדב בארגון, האם אצלכם הדבר הזה קורה, אני שואל.

אלי ביר: תודה רבה לך היושב ראש שזימנת את הישיבה הזאת.

אלי ביר: אנחנו לא רצינו להיות פה, במשך הארבעה חמישה חודשים האחרונים גם אנשי מגן דוד אדום וגם אנשי הצלה יודעים כמה השקעה ונסיון בזמן שהשקענו כדי להגיע לישוב הסכסוך הזה שהוא מאוד כואב לנו.

אלי ביר: אנחנו מקבלים טלפונים מתנדבים בדרום ובצפון שאומרים לי, הייתי ליד אירוע, ראיתי אמבולנס מגיע ואחרי זה היו צריכים לקרוא לזק"א שיבואו לפנות.

אלי ביר: המקרים האלה חוזרים על עצמם עוד פעם ועוד פעם.

אלי ביר: יושב איתנו נחי קליין שהוא אחראי על הצוות בגליל שבמשך כל תקופת מלחמת לבנון, המשפחה שלו עזבה את האיזור, הוא נשאר עם כל המתנדבים של הצלה וגם מנהל האיזור שם אמר שלולא אנשי איחוד הצלה בצפון בשעת מלחמה, מגן דוד אדום היה קורס.

אלי ביר: אנחנו לא רוצים איזה שהוא פרס מיוחד, לא רוצים כסף, אנחנו רוצים שמגן דוד אדום יתנו לנו להמשיך להציל חיים.

אלי ביר: אני פניתי גם למנכ"ל מגן דוד אדום, הגיע היושב ראש שלנו מארצות הברית, מר גרשון, ופנה למנכ"ל מגן דוד אדום ואמר לו, אם הבעיה שלך היא זה שאנחנו אוספים כסף, קחו את כל הכסף שאנחנו אוספים, תנו לנו להמשיך להציל חיים.

אלי ביר: תחזירו את מערכת המירס למוקד.

אלי ביר: מתנדב מקבל טלפון מיהודה שושן שהוא אדם מאוד סימפטי אבל יש לו עובדים שמקבלים הנחיות מגבוה וההנחיות ברורות, היום אין איחוד הצלה בדרום ולא מעניין אותנו מה שיהיה, מי שרוצה שיעזוב את איחוד הצלה ויצטרף למגן דוד אדום.

אלי ביר: האנשים האלה רוצים להיות באיחוד הצלה, זאת הגאווה שלהם, הם מקבלים את הציוד מאיחוד הצלה, את המוטיבציה מאיחוד הצלה וכל הדבר הזה רק פוגע במוטיבציה.

אלי ביר: אתמול היה מקרה בבאר שבע שחיכו לאמבולנס הרבה זמן.

אלי ביר: חסר המון מתנדבים.

יהודה שושן: אל תעלה דברים, תביא עובדות, לא להגיד ככה.

יהודה שושן: יש לו טענות קשות.

יצחק גלנטי: אבל יש לו זכות לומר אותן.

אלי ביר: הנגב הוא האיזור הכי גדול במדינת ישראל, זה שטח ענק שמשתרע על אלפי קילומטרים ואין מספיק מתנדבים באיזור הזה.

אלי ביר: אנחנו דורשים ורוצים לפתח את האיזור הזה, לעזור שיהיה יותר, שלא יהיה מצב, כמו שאמרנו שבירושלים תוך כמה דקות מגיעים עשרה מתנדבים לקריאה, בנגב המצב הוא מאוד קשה ואנחנו רוצים להשקיע יותר מאמצים ומשאבים ולהגדיל את האיזור, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שבן אדם יצטרך החייאה ולא יהיה מה לעשות ואם יצליחו להציל אותו הוא יהיה עם פגיעה מוחית קשה.

יצחק גלנטי: מה ההכשרה של המתנדבים בארגון?

יצחק גלנטי: מאיפה הציוד הרפואי שהוא נותן למתנדבים והאם הציוד הרפואי הוא נופל באיכותו והתנאי מזה שנמצא בידי מגן דוד אדום.

אלי ביר: אני אישית כבר 20 שנה במגן דוד אדום, עברתי את כל הקורסים במגן דוד אדום, כל המתנדבים אצלנו חונכו במגן דוד אדום בקשר לעזרה ראשונה, הם כולם בעלי הכשרה של מגן דוד אדום.

אלי ביר: כולם ללא יוצא מן הכלל.

אלי ביר: יותר מזה, אמרנו למגן דוד אדום כבר עשרות פעמים בשנתיים האחרונות, אם אתם מוצאים מישהו תגידו לנו, אם יש מישהו שהגיש לנו תעודות מזוייפות ממגן דוד אדום או משהו כזה, נעיף אותו מיד.

יצחק גלנטי: ומה לגבי הציוד הרפואי שאתם נותנים למתנדבים?

אלי ביר: כל הציוד הרפואי שלנו הוא כולו באיכות הכי גבוהה ומגן דוד אדום קונה מאותו ספק שלנו את אותו ציוד.

אלי ביר: אנחנו קונים אפילו מעבר לזה ציוד הרבה יותר יקר.

דוד אזולאי: המתנדב משלם עבור הציוד הזה?

אלי ביר: אצלנו אף מתנדב לא משלם על כלום, אנחנו גם משלמים למתנדבים שלנו את הביטוח שמגן דוד אדום דורש מהמתנדבים שלנו לשלם, אנחנו משלמים את זה מהתרומות.

דוד אזולאי: והמתנדבים במגן דוד אדום כן משלמים עבור הדברים האלה?

אלי ביר: מגן דוד אדום כמעט ולא חילק בשנים האחרונות ציוד ואנחנו מוכנים לעזור למגן דוד אדום לחלק ציוד, אנחנו לא נגד מגן דוד אדום, ניתן למגן דוד אדום מה שצריך.

יצחק גלנטי: אני מבקש מנציג אחד של מגן דוד אדום להתייחס לדברים שנאמרו.

משה גפני: לפני התגובה, מישהו מכם יכול לענות על השאלה של היושב ראש, מה מפריע שמגיעים,

אלי יפה: אני אענה.

אלי יפה: אני לא אתחמק גם מתשובות קשות.

אלי יפה: חבר הכנסת וילן, מנכ"ל מגן דוד אדום היום יש לו מבחן, הוא לומד, וכיוון שזה דבר שניתן לבדוק אותו, לכן הוא לא נמצא פה ואם הדיון היה נדחה יכול להיות שהוא היה יכול להיות כאן.

יצחק גלנטי: האם כבודו מתכוון לומר שהעובדה שמנכ"ל מגן דוד אדום לומד היום,

אלי יפה: לא, יש לו היום מבחן וכיוון שיש לו היום מבחן סימסטר הוא לא יכול להיות כאן.

אלי יפה: פרופ' אלדד צודק, הבעיה היא יסודית, מה זה מגן דוד אדום ומה הם ארגוני ההצלה אבל אני רוצה דבר אחד שולי שחברי הכנסת ידעו, במגן דוד אדום יש לנו 12 אלף מתנדבים, חלקם מתנדבי נוער, חלקם מתנדבים בוגרים, במגן דוד אדום יש 3,000 כוננים, לא רק אנשי הצלות למיניהם, יש גם כוננים.

אלי יפה: השיטה היא מאוד פשוטה, חבר הכנסת אלדד, השיטה של הכוננים היא להגיע לפני אמבולנס ולהתחיל בטיפול עד שיגיע אמבולנס ויש הרבה רופאים ופרמדיקים וחובשים.

אלי יפה: השיטה של הביפרים שעבדה עד עכשיו היא לא שיטה טובה.

אלי יפה: יש לנו שיטה יותר טובה והיא לאתר את המתנדב, שלושתינו כאן, הוא מירושלים, אני מרחובות ויהודה מהנגב, השיטה היא מבוססת מקום, שלושתינו נקבל עכשיו קריאה כאשר יהיה פה בכנסת.

יצחק גלנטי: אדוני, מה מפריע שאותה קריאה תתקבל גם על ידי ארגונים אחרים ויכול להיות שימצא בקרבת מקום אדם יותר קרוב מאשר אנשי מגן דוד אדום.

אלי יפה: אדם יותר קרוב שלא מאנשי מגן דוד אדום זאת שאלה אחרת, כיוון שכל אנשי הצלה הם אנשי מגן דוד אדום.

אלי יפה: אין לנו בעיה עם המתנדבים וכל ההצגה שכאילו יש לנו פה איזה שהיא בעיה היא ממש לא נכונה.

אלי יפה: המתנדבים האלה הם מתנדבים יקרים, נאמנים.

אלי יפה: הבעיה היא הרבה פחות מכל מיני תיאורים.

אלי יפה: המתנדבים האלה שבשמם פה מדברים קיימים בשטח, יוצאים לקריאות כמו כל שאר מתנדבי יחידת הכוננים והם פעילים מאוד.

אלי יפה: מה שאמר אלי ביר נכון, אבל כמעט, רוב רובם של חברי הצלה ולא מתנדבי הצלה, כי אין התנדבות לשיעורים, אין התנדבות לחלקים, כשאתה יוצא לקריאה אתה יוצא כמתנדב מגן דוד אדום, האדם פנה למגן דוד אדום, מוקד מגן דוד אדום מזעיק את מתנדבי מגן דוד אדום שהם חברי הצלה.

אלי יפה: מה שקרה בשנה האחרונה שהמונח מתנדבי הצלה הוא חדש, עד עכשיו הם היו חברי הצלה מתנדבי מגן דוד אדום ופתאום עכשיו הם מתנדבי הצלה ואין התנדבות לשיעורים.

יצחק גלנטי: מה ההבדל בין חבר הצלה למתנדב הצלה?

אריה אלדד: אין פה איזה אגו טריפ של ארגון שגובר על הכל?

יצחק גלנטי: האם חבר הצלה קיבל הכשרה שונה ממתנדב הצלה?

אלי יפה: התשובה היא לא.

אלי יפה: כל מתנדבי הצלה, חברי הצלה, הם מתנדבי מגן דוד אדום ולכן אין כאן שום אגו טריפ, אלא הענין הוא מאוד פשוט, כאשר מישהו מתקשר למגן דוד אדום ומבקש אמבולנס, יגיע אליו מתנדב ברמה מקצועית,

יצחק גלנטי: האם אדוני מתכוון לומר שלהם אין את הרמה המקצועית, למרות שההדרכה נתונה בידיכם?

אלי יפה: לא, להיפך, אבל הרמה המקצועית שאני דורש ממתנדב כונן היא מינימום של קורס נהגי אמבולנס, שנה התנדבות פעילה על אמבולנס,

יצחק גלנטי: פה מדובר בעיקר על רכב דו גלגלי.

אלי יפה: זה לא שייך.

אלי יפה: הכשרה מקצועית, לא יגיש אדם עזרה ראשונה אצלנו ומטעמנו אם הוא לא ראוי ואם אנחנו מדברים פה על הצלת חיים,

קריאה: איך הוא לא ראוי?

אלי יפה: אני אגיד לך איך הוא לא ראוי, אם אנחנו לא יודעים מי זה שיצא לקריאה, עם איזה ציוד הוא יצא לקריאה,

יצחק גלנטי: אבל אתה נותן לו.

אלי יפה: מה שאני נותן לו אני אחראי.

אלי יפה: מה שאני לא נותן אני לא אחראי.

דוד אזולאי: אבל הוא נותן עזרה ראשונה עד שאתה מגיע.

דוד אזולאי: בינתיים הוא מציל חיים.

אלי יפה: אולי הוא מסכן חיים.

יצחק גלנטי: האם אתם כופרים באיכות הציוד שמסופק על ידי,

אלי יפה: מאין לנו לדעת?

יצחק גלנטי: אתם לא יודעים.

אלי יפה: אומרים לנו פה שקונים את הציוד אצל אותו ספק, מי יודע בכלל?

יצחק גלנטי: הדברים פה מוזרים, כי בסך הכל מצד אחד אנחנו צריכים להבין, אנחנו מטפלים באזרחים שנפגעו, זאת נקודת המוצא שצריכה להיות לנו, כעת אנחנו שומעים שלדעת מגן דוד אדום משרד הבריאות אין לו שום פיקוח על מה נשלח למקום, האם אותם אנשים מוסמכים, לא מוסמכים, זה מצב של כאוס, ככה זה נראה לי על פניו.

יצחק גלנטי: מצד אחד אני יודע שמשרד הבריאות אחראי בין היתר על בריאות הציבור, בריאות הציבור זה לא רק הדגים המסריחים שמספקים לחנויות, בריאות הציבור זה איך מגישים את ההצלה בזמן המהיר ביותר, במקום הנכון ואלה הם הרגעים הקריטיים.

יצחק גלנטי: להגיע לבית חולים של משרד הבריאות או למקום אחר משום שקיבלתי שפעת, יש זמן, אבל פה מדובר על קריאות חירום.

יצחק גלנטי: האם השאלה הזאת היא זאת שצריכה לעמוד בפני מגן דוד אדום להגיד אלה הם ארגונים שהם לא מסוגלים לתת את התשובה המתאימה כיוון שההכשרה שלהם אני לא ידוע מאיפה היא, הציוד שלהם אני לא יודע מאיפה הוא.

אבשלום וילן: אם אתה צודק היית צריך לפוצץ את זה כבר מזמן.

אבשלום וילן: או לחילופין לכנס את אנשי משרד הבריאות ולהגיד למר אלי ביר שהוא לא קונה ציוד, נאמר פה שהכל תחת פיקוח בהתאם לסטנדרטים שלכם.

אלי יפה: זה לא אמת.

אבשלום וילן: הוא גם אמר פה שהם מוכנים את כל קניית הציוד לעשות דרככם אז אני לא מבין מה הבעיה.

אלי יפה: אם הוא אמר למה הוא לא עושה.

אבשלום וילן: אתה משכנע אותי רק יותר שיש פה כנראה, תגמור עם זה, ואם באמת חשוב לך למה אתה מנתק אותם מהמירס.

אריה אלדד: כל משפט נוסף שאתם מוסיפים משכנע את הוועדה שיש כאן נימוקים שאינם ענייניים, אני אומר את זה בשיא הזהירות, ככל שתהדוף פחות את ההתקפות נראה לי שמצבכם יהיה יותר טוב.

אלי יפה: יכול להיות, אבל אנחנו רוצים שמי שמגיע להגיש עזרה ראשונה ידע עזרה ראשונה ולא יעמוד ויצלם.

דוד אזולאי: אבל מה קרה עד היום?

דוד אזולאי: עד היום הם יכלו להגיש הצלה ומהיום הם לא יכולים?

משה גפני: אני ממש לא מבין את הדיון.

משה גפני: אתם ממש מסבכים את הענין.

משה גפני: תפסו את איחוד הצלה בזה שהוא עובד לא מקצועי, צריך שיקראו לזה מתנדבי מגן דוד אדום ובשום אופן שלא יקראו לזה הצלה, אנחנו לא מצליחים להבין.

משה גפני: אם אנחנו האזרחים היינו שומעים שאיחוד הצלה הוא לא מקצועי והוא לא נותן שירותים כמו שצריך, אנחנו לא היינו נותנים שהם יבואו, אבל אף אחד לא התלונן על זה.

משה גפני: מה שאתם מתלוננים, אתם מתלוננים על דברים שיכול להיות שאתם צודקים, אני בכלל לא נכנס לויכוח הזה, אבל למה אתם מתנתקים אותם מהקשר, הרי מישהו יכול למות כתוצאה מזה.

משה גפני: אתם רוצים לנהל ויכוח יש את משרד הבריאות, אגב משרד הבריאות צריך לעשות חשבון נפש למה חבר הכנסת וילן לא פנה אליכם, זה דבר חמור.

משה גפני: איך אתם איפשרתם את האנרכיה הזאת, משרד הבריאות לא נמצא במדינה הזאת?

משה גפני: מתנהל פה ויכוח כבר חודשים ארוכים, למה לא שמתם יד על זה.

משה גפני: אבל אתם עושים טעות.

משה גפני: אני מציע לכם, תחדשו את מערכת הקשר מפני שזה נשמע כאן רע מאוד, תחדשו את מערכת הקשר, יש דיון שמשרד הבריאות יזם ביום רביעי, הלוואי וזה יגמר וכולנו נוכל לברך אתכם על הענין הזה.

יצחק גלנטי: כיושב ראש הוועדה אני לא מוצא שום הצדקה לכך שאזרח כלשהו ימצא בשטח ובשל חוסר שימוש במערכת תקשורתית תימנע ממנו הצלה או תידחה ממנו האופציה לקבל את הטיפול המתאים בזמן הנכון במהירות הנכונה.

יצחק גלנטי: הוועדה קובעת כי ארגוני ההצלה השונים בישראל ובהם איחוד הצלה מבצעים עבודת קודש שאין ספק כי היא מצילת חיים.

יצחק גלנטי: על כן הוועדה קוראת למגן דוד אדום לפעול לאלתר לישר את ההדורים עם איחוד ההצלה ולחדש את שליחת הקריאות למתנדבים של ארגון איחוד ההצלה, עוד היום.

יצחק גלנטי: תודה רבה, הישיבה נעולה.