ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 591, 2008-06-04 10:15

גלעד ארדן: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר-היום בקשה לדיון מחדש של חבר הכנסת יורם מרציאנו, ובמידה שהיא תתקבל גם דיון מחדש בהצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4).

גלעד ארדן: זו הצעת חוק ממשלתית שאושרה בוועדה ב-19 במאי לקריאה שניה ושלישית.

גלעד ארדן: בטרם עלתה ההצעה למליאה חבר הכנסת מרציאנו הגיש בקשה לדיון מחדש, ועל-פי התקנון מחובת הוועדה לקיים דיון בבקשתו לפתוח מחדש את הצעת החוק.

גלעד ארדן: בבקשה, חבר הכנסת מרציאנו.

יורם מרציאנו: קודם כול, אני רוצה לברך על הצעת החוק.

יורם מרציאנו: התיקונים לחוק והרעיון לאפשר ביטול הוראת קבע הם תיקונים מבורכים.

יורם מרציאנו: אני לא מבקש לקיים דיון על כל הצעת החוק משום שבעיקרון אני מברך עליה, אבל אני חושב שאפשר לעשות תיקונים שיוכלו להשפיע במידה כזאת או אחרת על הצרכנים.

יורם מרציאנו: צרכן יוכל לבטל באופן מיידי, על-פי מה שאתם מציעים, את ההוראה שלו לבנק או לאחד המוסדות שהוא עובד אתם.

יורם מרציאנו: אדוני, אני מבקש לבטל את ההוראה.

יורם מרציאנו: נאמר שזו רשות מקומית; ברשות מקומית האיש כבר קיבל את השירותים, החיוב הוא ב-10 בחודש, ב-9 בחודש הוא יבקש לבטל את החיוב.

יורם מרציאנו: אז ניכנס למערכת כזאת שהוא קיבל שירותים, אחר כך ביטל את הוראת הקבע, ועכשיו ולך תסתבך עם מערכת הגביה ולך תרדוף אחרי הצרכן.

יורם מרציאנו: אני פוחד שזה ייצור בעיה.

יורם מרציאנו: לכן, אני מציע לקחת רשויות מקומיות ושירותים חיוניים, כמו חשמל וגז, ולחשוב פעמיים איך אנחנו יוצרים מצב שניתן הזדמנות לחיוב נוסף, כדי שהצרכן לא יוכל לבוא יום לפני העסקה ולהגיד שהוא מבטל את התשלום.

יורם מרציאנו: דרך אגב, אני יודע שהשלטון המקומי מתנגד באופן נחרץ לעניין הזה, משום שזה יעשה להם בעיות גביה קשות מאוד, וגם ככה הן סובלות מבעיות של גביה.

יורם מרציאנו: זה רק יעיק על הרשויות המקומיות.

יורם מרציאנו: לכן ביקשתי לפתוח את הדיון.

יורם מרציאנו: ארצה לשמוע גם את הצדדים, את נציגי האוצר, את נציגי הממשלה.

יורם מרציאנו: אני חושב שצריך לתת את הדגש הזה.

יורם מרציאנו: ביקשתי גם להגיש לכם הסתייגות לסעיף הזה, היא מונחת בפניכם.

יורם מרציאנו: אשמח לקיים דיון ולשמוע.

גלעד ארדן: אם מדובר ברשויות מקומיות - במהלך הדיונים הן לא הביעו התנגדות לחוק.

גלעד ארדן: שתיים, אני מניח שאתה יודע שגם היום אזרח לא חייב לשלם בכרטיס אשראי או בהוראת קבע לרשות המקומית.

גלעד ארדן: אזרח יכול לקבל חשבון ארנונה או מים – ולדעתי, זה מה שקורה ברוב המקרים - ולא לשלם בכלל.

גלעד ארדן: השאלה מדוע אני צריך לשים את האזרח בידי הרשות המקומית.

גלעד ארדן: יום אחד הוא החליט לעשות הוראת קבע בכרטיס אשראי לטובת תשלום הארנונה והמים, ובאותה מידה יום אחד הוא מחליט לבטל את זה.

גלעד ארדן: למה אני צריך לאפשר לחברת כרטיסי האשראי לגבות ממנו את התשלום של אותו חודש?

גלעד ארדן: הוא רוצה לשלם בחודש הקרוב במזומן, זה דבר שמתאפשר היום לכל אזרח.

יורם מרציאנו: אני משוכנע שגם אתה וגם אני רוצים להכניס את עניין התשלומים לרשויות המקומיות לאיזשהו סדר ולא לתת יד למה שקורה היום בתוך הרשויות המקומיות.

יורם מרציאנו: אני יודע שיש אנשים שלא משלמים שנתיים, אני יודע שמשלמים בהוראות קבע, אני יודע שבאים למחלקת הגביה ומשלמים שם במזומן – יש כמה צורות תשלום.

יורם מרציאנו: כרגע אנחנו דנים בהצעת חוק שעוסקת בכרטיסי אשראי.

יורם מרציאנו: אני מדבר רק על נותני השירותים, על התשלום לחברת החשמל, למשל.

יורם מרציאנו: אתה מסכים אתי שגם בחברת החשמל יש הוראת קבע, יש גם אפשרות לאזרח לשלם בסניף הבנק או מזומן ויש גם את האפשרות להוראת קבע בכרטיס אשראי.

יורם מרציאנו: יבוא אותו אדם, יקבל את החשמל במשך חודשיים, וכשיקבל את החיוב יחליט שיש לו חשבון עם חברת החשמל ויתקשר יום לפני ויגיד שהוא מבטל את הוראת הקבע.

גלעד ארדן: מה רע בזה?

גלעד ארדן: שחברת החשמל תתבע אותו, כמו שהיא תובעת כל לקוח שלא משלם להם.

גלעד ארדן: מה ההבדל?

יורם מרציאנו: אני חושב שזה להקל על מערכות הגביה.

גלעד ארדן: אין ספק שזה יכול להקל עליהן, אבל השאלה היא יש סיבה לתת עדיפות לגביה - - -

יורם מרציאנו: אני חושש שנמצא יותר ויותר אזרחים שמסתבכים עם חובות בגלל הקלות שבה הם יכולים לבטל את הוראת הקבע, בשיחת טלפון יום לפני החיוב.

שלמה מולה: אני חושב שהרשויות המקומיות צריכות לבוא לקראת האזרח ולא האזרח צריך לבוא לקראתן.

יורם מרציאנו: גם וגם.

יורם מרציאנו: אני גם רוצה לבוא לקראת האזרח.

שלמה מולה: אדם שמקבל שירות יודע שהוא צרך שירות, היא יודע שהוא צריך לשלם, אבל אם הוא מגלה ששלחו לו חשבונות מנופחים - אז זכותו לבטל.

שלמה מולה: אף אחד לא אומר שאם קיבלת שירות תקבל פטור מתשלום.

שלמה מולה: לא.

שלמה מולה: הרשות המקומית, או כל גוף אחר, יצטרכו לחפש דרך לגבות ממנו את הכסף, אבל אי-אפשר לחייב אותו בחוק.

שלמה מולה: אני חושב שזה מאוד הגיוני.

יורם מרציאנו: בדרך כלל הצרכנים גם לא יסכימו לכך שיש להם חוב שהם צריכים לשלם.

יורם מרציאנו: אחר כך הם יצברו ריביות, הצמדות, מה זה אכפת להם בכלל?

יורם מרציאנו: אז מי יסבול?

יורם מרציאנו: האזרח, לא אתה ולא אני.

זאב אלקין: הרי בסופו של דבר יכול לא לעשות את זה בהוראת קבע, וביטול הוראת הקבע מחזיר את זה לסטטוס קוו – אתה נותן לו אפשרות לחזור חזרה באופן מיידי.

זאב אלקין: זה הכול.

זאב אלקין: דווקא מה שהממשלה מציעה יגרום לאנשים להיכנס להתחייבויות של הוראת קבע ביתר קלות, כי הם ידעו שבכל רגע נתון הם יכולים להפסיק את זה.

זאב אלקין: לכן, אני חושב שבסופו של דבר בנוסח הקיים היום אתה מיטיב לא רק עם האזרח אלא גם עם גובי שירותים, כי אנשים ייכנסו ביתר קלות להתחייבות בצורה של הוראת קבע.

יורם מרציאנו: אני לא משוכנע.

גלעד ארדן: לפני שאאפשר לממשלה להשיב, נמצא כאן מר אריאל גנוט, מנכ"ל חברת גמא, שעוסקת בניכיון.

גלעד ארדן: הוא פנה לוועדה לאחר שהדיון בהצעת החוק הסתיים וטען שיש לו טענות שלא הועלו כאן, וראוי היה שיישמעו.

גלעד ארדן: למרות שהדיון הסתיים, ליתר ביטחון, אני מאפשר לך להסביר לנו למה לדעתך צריך לפתוח מחדש את הדיון בהצעת החוק.

גלעד ארדן: בבקשה.

אריאל גנוט: חלקן הגדול של עסקאות אשראי, גם במזומן וגם בתשלומים – גם כאשר הלקוח משלם בתשלומים - התשלום משולם לבית העסק מיידית.

אריאל גנוט: זאת אומרת אם לקוח ביצע עסקה בתשלום אחד ב-1 בחודש, בית העסק מקבל את הכסף מחברת האשראי או מתאגיד העוסק בניכיון כרטיסי האשראי כבר ב-3 או ב-4 בחודש, מיד לאחר ביצוע העסקה, תוך יום-יומיים מביצוע העסקה.

אריאל גנוט: לפי הניסוח שהועבר לידינו יש פה סייג, שבמקרה של כשל תמורה אזי - - -

גלעד ארדן: אתה מדבר על סעיף אחר, לא הסעיף שדיבר עליו חבר הכנסת מרציאנו.

אריאל גנוט: לא, הנושא הזה לא מענייננו לחלוטין.

אריאל גנוט: אני רוצה להסביר: שוק כרטיסי האשראי עוסק בשני תחומים.

אריאל גנוט: התחום העיקרי הוא סליקה והנפקה, אבל יש תחום לא פחות חשוב ממנו, שזה תחום המימון לבתי עסק.

אריאל גנוט: בתי עסק שמבצעים עסקאות בתשלומים, ואפילו תשלום אחד, מעדיפים לקבל את הכסף שלהם במזומן תוך יומיים-שלושה.

אריאל גנוט: איך מבוצע התהליך?

אריאל גנוט: חברות האשראי או תאגידים העוסקים בניכיון כרטיסי האשראי - - -

גלעד ארדן: הם באים אליך כאשר חברת האשראי לא מוכנה לתת להם מיד את הכסף.

אריאל גנוט: לא, אנחנו מתחרים עם חברות האשראי.

אריאל גנוט: גם חברות האשראי מקדימות את התשלומים תמורת ריבית, וגם תאגידים העוסקים בניכיון כרטיסי אשראי מקדימים את התשלומים תמורת ריבית.

גלעד ארדן: איך אתה יכול להתחרות בחברת כרטיסי האשראי?

גלעד ארדן: רק אם אתה מוכן ללכת למקומות שיש ודאות שחברת כרטיסי אשראי לא מוכנה ללכת אליהם.

אריאל גנוט: להיפך.

אריאל גנוט: מחירי הריבית שגמא מציעה לבתי העסק הוא פריים פלוס 1.5%.

אריאל גנוט: אם תסתכל מה הריביות שמציעות חברות האשראי למחזיקי כרטיס, הן בין פריים פלוס 4% לפריים פלוס 11%.

אריאל גנוט: היום יש תחרות על הריבית שמציעים התאגידים הפרטיים שעוסקים בניכיון כרטיסי אשראי לבין חברות האשראי.

אריאל גנוט: בית העסק לא מקבל את הכסף במזומן אלא בתשלום דחוי, ואז יש תחרות מי מקדים לו.

אריאל גנוט: היום, לפי המצב בחוק, בסעיפים שקראנו, נוצר מצב שבמקרה של כשל תמורה, אם חברת האשראי שילמה את הכסף לא חלה עליה החובה לזכות את הלקוח.

אריאל גנוט: זאת אומרת, אם חברת האשראי ביצעה ניכיון לעסקה ושילמה אותו במזומן, אינה מסתכנת, בניגוד לתאגיד העוסק בניכיון כרטיסי אשראי, שהסיכון הזה חל עליו, והוא לא יכול להתחרות עם חברת האשראי.

אריאל גנוט: למשל, לקוח עשה עסקה ב-1 בחודש והיה אמור להיות מחויב ב-2 בחודש שאחריו.

אריאל גנוט: בית העסק פנה לחברת האשראי או לתאגיד העוסק בניכיון כרטיסי אשראי, ששילמו לו ב-5 בחודש.

אריאל גנוט: במקרה כזה נוצר כשל תמורה.

אריאל גנוט: החברה פשטה את הרגל או שמונה מפרק, במקרה כזה חברת האשראי או התאגיד העוסקים בניכיון כרטיסי האשראי שילמו לבית העסק.

אריאל גנוט: החוק, במתכונתו הנוכחית, פוטר את חברת האשראי מלזכות את מחזיק הכרטיס, אבל את התאגיד העוסק בניכיון כרטיסי האשראי הוא מחייב לזכות את מחזיק הכרטיס.

אריאל גנוט: זאת אומרת שנשמטת יכולת התחרות.

גלעד ארדן: למה הוא פוטר את חברת כרטיסי האשראי?

אריאל גנוט: זה מה שכתוב.

אריאל גנוט: "אולם הוראות סעיף קטן זה לא יחולו אם המנפיק שילם את תמורת העסקה טרם הודעת הלקוח והוא אינו יכול להיפרע".

אריאל גנוט: זאת אומרת, הלקוח הודיע על הכשל רק ב-25 בחודש, לפני שהתשלום ירד בפועל.

אריאל גנוט: במצב כזה, יש שוני בסיכון שנוטל על עצמו תאגיד חוץ בנקאי העוסק בהקדמת תשלומים בגין כרטיסי האשראי, לבין חברת האשראי עצמה, שזהו עיסוקה, או החברות הבנות שלה.

ניר ימין: הסעיף מדבר רק על עסקאות בתשלום אחד ולא על עסקאות תשלומים.

אריאל גנוט: פנינו לוועדה ואמרו לנו שהניסוח הוא הניסוח הקיים באתר.

אריאל גנוט: לפני מספר דקות קיבלתי ניסוח שמחיל את זה רק על עסקאות בתשלום אחד.

אריאל גנוט: אבל אני חושב שלא צריכה להיות שום נפקא מינה בנושא הזה בין חברת אשראי לבין תאגיד חוץ בנקאי.

לאה ורון: אתה מדבר על סעיף 5?

אריאל גנוט: אני מדבר על סעיפים א2 ו-10א(ד).

אריאל גנוט: רצינו להוסיף לצד המנפיק את המילים: ו/או תאגיד העוסק בניכיון שוברי אשראי.

גלעד ארדן: כלומר, אתם מבקשים שאותן הוראות שחלות לגבי המנפיק יחולו לגביכם.

ניר ימין: הם רוצים שגם החובות החלים על המנפיקים מכוח החוק יחולו על חברות הניכיון או רק הסייגים של החוק?

אריאל גנוט: גם החובות, אין לנו בעיה.

אריאל גנוט: שום חובות של המנפיק לא חלות עלינו.

אריאל גנוט: אנחנו שחקן שמתערה בשוק המימון החוץ בנקאי.

ניר ימין: אם לקוח הודיע על אובדן או גניבה המנפיק חייב להפסיק לחייב אותו.

ניר ימין: חברות הניכיון לא חייבות, לפי החוק, להפסיק לחייב.

גלעד ארדן: אבל הוא לא מתחרה בכל מקטעי הפעולה שלהם.

גלעד ארדן: אם הם מוכנים להתחלק אתו באחוזים גם בסליקה - - -

אריאל גנוט: השוק הזה, בחלקו, הוא שוק חוץ-בנקאי.

גלעד ארדן: הוא מתחרה אתם רק על הקדמת התשלומים.

גלעד ארדן: הוא לא מתחרה אתם בכל מקטעי הפעולה שלהם.

אריאל גנוט: השוק החוץ-בנקאי הוא בערך 25% מהשוק.

אריאל גנוט: אין סיבה שאם חברת האשראי מבצעת את הניכיון תחול עליה הקלה, ואם תאגיד חוץ בנקאי עושה את זה יחולו עליו כללים אחרים.

אריאל גנוט: אנחנו במקרה גם תאגיד קצת מוסדי, כי הפניקס מחזיקה 49% מהחברה, אבל יש גם תאגידים אחרים, פרטיים.

גלעד ארדן: מה היה המצב עד תיקון החוק הזה?

אריאל גנוט: לא היה הבדל.

אריאל גנוט: לא הייתה התייחסות ולכן לא היה הבדל.

גלעד ארדן: עד היום, אם עסק היה פושט רגל ומודיעים, מה קורה?

גלעד ארדן: הוא כבר שילם.

קריאות: נזק.

גלעד ארדן: נזק, בין לך ובין להם.

אריאל גנוט: במצב שנוצר היום יש רק לי נזק.

ישראל אלי שופר: חברות האשראי כיסו את עצמן מנזק, בצורה שלא הייתה קודם לכן.

ישראל אלי שופר: חברות האשראי הכניסו לפה תיקון, שבמידה שהן - - -

גלעד ארדן: חברות האשראי לא הכניסו שום דבר.

גלעד ארדן: זו הכנסת שהכניסה, והממשלה יזמה.

ישראל אלי שופר: במצב שהיה עד היום, במידה שהלקוח קנה מוצר ב-12 תשלומים ולא קיבל אותו, מהיום שהוא פנה לחברת האשראי והתלונן שלא קיבל את המוצר – עוצרים לו את גביית התשלומים.

ישראל אלי שופר: לפי הבנתנו את התיקון החדש, במידה שיש לחברת האשראי, למנפיק, חסרון כיס לא יעצרו לו התשלומים.

ישראל אלי שופר: קנה סלון בעשרה תשלומים ולא קיבל אותו – לא יעצרו לו את התשלומים.

ישראל אלי שופר: כי כתוב שאם שילם עבור אותה עסקה לא יחולו - - -

אריאל גנוט: לא יחולו אם המנפיק שילם את תמורת העסקה.

אריאל גנוט: אם הוא שילם אותה בניכיון לבית העסק מראש - - -

יורם מרציאנו: בית העסק קיבל את כל הכסף מראש.

יורם מרציאנו: בעצם אתה עושה עסקת מימון לאותו קונה.

יורם מרציאנו: הוא קיבל את הסחורה, ואז הוא יוכל לבטל אחרי כמה תשלומים מכל מיני סיבות, מי יספוג את זה?

אריאל גנוט: הגוף המנכה, הגוף שנתן את המימון לבית העסק.

יורם מרציאנו: ואיך אתה מכסה את עצמך?

אריאל גנוט: יש חובות אבודים, זה חלק מעסקי המימון.

אריאל גנוט: אם הלקוח קיבל את הסחורה הוא לא יכול לבטל את העסקה, ואז אין בעיה.

אריאל גנוט: כל מה שאנחנו מדברים עליו כרגע זה מצב של כשל תמורה.

אריאל גנוט: במצב של כשל תמורה לא צריכה להיות נפקא מינא בין מנפיק שיכולים לעצור לו את העסקה לבין חברה, שהיא לא מנפיק אלא חברה שעוסקת במתן מימון.

אריאל גנוט: אין סיבה.

אריאל גנוט: התוצאה תהיה שהמחיר לבתי העסק יעלה.

גלעד ארדן: הבנתי.

גלעד ארדן: מה אומרת הממשלה?

יורם מרציאנו: אני רוצה מאוד לשמוע, כי אני לא נעול.

יורם מרציאנו: יכול להיות שאשתכנע שטובת הצרכן דווקא נמצאת אצלכם.

אמיר בכר: חבר הכנסת מרציאנו, ההוראה הזו, 10ב, מבחינת התכלית שלה היא תכלית צרכנית לחלוטין.

אמיר בכר: מאיפה באנו כשחשבנו על הוראה כזאת?

אמיר בכר: באנו מזה שבהרשאות לחיוב חשבון היום יש הוראה שאומרת שאחרי שהלקוח נתן הוראה לבנק, מתי שהוא רוצה הוא מרים טלפון או שולח פקס ומבטל.

אמיר בכר: תוך 24 שעות ההוראה לבנק מבוטלת.

אמיר בכר: הפה שהתיר הוא הפה שאוסר, הלקוח ביקש את ההוראה, זו הוראה שלו, ועכשיו הוא רוצה לבטל אותה.

אמיר בכר: הענין של הלקוח עם בית העסק הוא בנפרד, הבנק לא צריך להיות צריך להיות קשור ולא צריך להיות אמצעי אכיפה לתשלומים של הלקוח לבית העסק.

אמיר בכר: באות חברות כרטיסי האשראי ואומרות: אנחנו ממציאות משהו חדש, שלא היה קיים קודם, שמתחרה בהרשאה לחיוב חשבון.

אמיר בכר: אבל יש שוני אחד: אם הלקוח רוצה לבטל הוא לא יכול, אני מחייבת אותו בעוד שלום אחד.

אמיר בכר: למה?

אמיר בכר: ככה.

אמיר בכר: למה יש שוני בין שניהם?

אמיר בכר: אין שוני.

אמיר בכר: לעניין שתיארת קודם, למשל תשלום לחברת החשמל, גם היום הלקוח יכול לצרוך את החשמל ולבטל את הוראת הקבע שלו, אם היא לא בכרטיס אשראי.

אמיר בכר: אבל אם במקרה הוא נפל בזה שהוא הסכים לכרטיס אשראי – אז לא, יחייבו אותו בעוד תשלום אחד.

אמיר בכר: לא הגיוני ליצור אפליה בין אמצעי תשלום כאלה, וכי לא הגיוני – וזו הבעיה העיקרית – זה שיש מצב שבו יש מחלוקת אמיתית ביני לבין הספק, כמו חברות הכבלים או חברות כאלה שהיו פה בפעם שעברה, ביקשתי שירות אחד וקיבלתי שירות קצת שונה.

אמיר בכר: יכול להיות שבגלל שלא שמו לב, או שלא אכפת להם.

אמיר בכר: לא קיבלתי את השירות שאותו ביקשתי, אבל הספק רגוע, כי הוא יודע שאם אני מבטל יש לי עוד תשלום אחד.

אמיר בכר: קיבלתי שירות שאני לא רוצה, אבל הוא יחייב אותי בכל זאת.

שלמה מולה: הוא יחייב אותך לשלם את החשבון הבא.

אמיר בכר: נכון.

אמיר בכר: מה זה גורם?

אמיר בכר: זה גורם לזה שאצטרך לרדוף אחריו בבית המשפט.

אמיר בכר: אני לא אעשה את זה.

אמיר בכר: זה לא הגיוני לפתור את המחלוקות בצורה כזאת אגרסיבית, בזה שאומרים שיש מנפיק, והוא כוח אכיפה של החברות: חברת הכבלים, חברת החשמל.

אמיר בכר: הוא השוט.

אמיר בכר: זה נראה לנו לא מוצדק.

אמיר בכר: אני שוב חוזר, יש היום הרשאות לחיוב חשבון, אז למה ליצור אפליה כזאת?

אמיר בכר: למה לפגוע בלקוח בדבר הזה?

אמיר בכר: למה שהוראת קבע בבנק תהיה פחות טובה מהוראה אצל מנפיק?

אמיר בכר: אין לזה סיבה אמיתית.

אמיר בכר: כל מה שרצינו לעשות זה ליצור מצב שווה ביניהן ולתת ללקוח מה שמגיע לו.

אמיר בכר: הלקוח נתן הוראה לשלם, הוא יכול גם לא לשלם כי הוא זה שנתן את ההוראה.

אמיר בכר: כמובן, אם הוא צריך את השירות, זה לא בסדר - - -

יורם מרציאנו: אתה לא חושב שזה יסרבל את כל מערכות הגביה?

אמיר בכר: לא, כי זה קיים גם היום.

אמיר בכר: איך כמעט כולנו משלמים לחברת החשמל, לבזק וכו'?

יורם מרציאנו: בהוראות קבע או בכרטיסי אשראי, שזו הוראת קבע.

אמיר בכר: נכון, מסוג אחר.

אמנון כהן: ואם אתה רוצה לבטל, אתה לא יכול לבטל.

אמיר בכר: זה קיים גם היום, זה לא משנה את התמונה.

שלמה מולה: חבר הכנסת מרציאנו, לדעתי, מי שנפגע זה האוכלוסיות החלשות.

יורם מרציאנו: יש לי הפתעה בשבילך, לאוכלוסיות החלשות כמעט ואין להן כרטיסי אשראי, לצערי הרב.

שלמה מולה: ניקח אפילו את מעמד הביניים.

שלמה מולה: אני חושב שכאשר מישהו מהממשלה סוף-סוף רוצה להיטיב עם הצרכן, צריך להסכים.

יורם מרציאנו: יכול להיות שבעוד חודשיים נסב סביב השולחן הזה ונמחא כף, אבל גם יכול להיות שנמרוט את השיער בעוד חודשיים.

יורם מרציאנו: אני לא בטוח מה תהיינה התוצאות.

שלמה מולה: אני מוכן לקחת את הסיכון הזה, שנחזור לכאן שוב.

ליאת זק: אני רוצה לדייק את הדברים.

ליאת זק: הבעיה שלנו, כספק, היא לא שהוא ישלם על משהו נוסף סתם, אלא שישלם על מה שצרך, כי אנחנו מחייבים בדיעבד.

ליאת זק: אולי לא צריך להיות בנוסח חיוב נוסף אלא חיוב על מה שצריך, ובלבד שעל מה שהוא צרך הוא ישלם.

ליאת זק: המצב הרגיל הוא מצב עולם שבו יש מחלוקת והלקוח לא רוצה לשלם.

ליאת זק: מצב העולם הרגיל הוא שהוא צרך ורוצה להפסיק את העסקה.

ליאת זק: בדרך כלל הלקוח גם לא מתכחש לזה שהוא צריך לשלם.

שלמה מולה: אז למה לכבול ידיו ורגליו בחוק מראש?

ליאת זק: לא לכבול את ידיו ורגליו.

שלמה מולה: קודם כול, צריכים להיות לכם יחסי לקוח ומקבל שירות.

ליאת זק: אף אחד לא כובל אותו, כל מה שאנחנו מבקשים זה שהוא ישלם עבור מה שהוא צרך, ובדרך כלל צרכנים מבינים את זה.

גלעד ארדן: מי אמר שהוא לא צריך לשלם את זה?

גלעד ארדן: איפה זה כתוב?

ליאת זק: יכול להיווצר מצב שהוא מודיע למנפיק ואני לא יודעת מתי המנפיק מודיע לנו.

ליאת זק: גם בשעה שהוא מודיע לנו, אנחנו מחייבים בדיעבד, וכביכול אנחנו כבר לא יכולים לגבות את זה.

גלעד ארדן: המנפיק יודיע לכם שנתקבלה הודעת ביטול ואין לו ממה לגבות, ואז תשלחו ללקוח הודעת חשבון: נא לשלם את חובך.

ליאת זק: למה להפוך את זה למנגנון מסורבל יותר?

גלעד ארדן: אנחנו לא הופכים, אתם הופכים למשהו לא מוצדק.

ליאת זק: למה לא מוצדק?

ליאת זק: הרי רוב הצרכנים חושבים שהם צריכים לשלם על מה שהם צרכו.

גלעד ארדן: גברתי, או שאני לא יודע להסביר את עצמי או שעורך דין בכר לא יודע או שאת לא רוצה להבין את זה.

גלעד ארדן: אין פה שום לגיטימציה לא לשלם בעד מה שצרכת.

גלעד ארדן: יש רק לגיטימציה אחת ללקוח, שקיימת בכל דבר אחר; אם בבזק ניתן לשלם במזומן, בשיק או בכרטיס אשראי, גם מי שבתקופה מסוימת בחייו החליט לכם דרך כרטיס אשראי, לא תיכפו עליו בגלל זה כשהוא מפסיק עוד תשלום אחד בכרטיס אשראי, אלא תאפשרו לי לשלם את זה באחד משלושת המכשירים, שגם היום כל האוכלוסייה יכולה לשלם באמצעותם.

גלעד ארדן: זה הכול.

ליאת זק: אנחנו לא מדברים מעתה והלאה, אנחנו מדברים עד לאותה נקודת זמן שבה הוא צרך, זה הכול.

ליאת זק: זה יכול ליצור מנגנונים מסורבלים גם של גביית.

ליאת זק: לקוח גם יכול להיכנס למצב של חוב כשהוא לא יודע.

גלעד ארדן: תשלחו לו הודעה שיש לו חוב.

יורם מרציאנו: אני חושב שצריך להדגיש את ההבדל בין חברות כמו "הוט", פלאפון לבין רשויות מקומיות.

יורם מרציאנו: הלכתי בעיקר על העניין של הרשויות המקומיות, אבל אחרי ששמעתי את הדברים של עורך דין בכר - אני נקווה שלא נבוא לפה בעוד חודשיים ונמרוט את השיער – הם מקובלים עלי.

יורם מרציאנו: שוכנעתי שהעניין של טובת הצרכנים הוא העניין העיקרי, ולכן אני מבקש למשוך את הבקשה לדיון מחדש.

גלעד ארדן: אני מברך אותך, אבל אני עדיין רוצה לראות אם יש צורך לפתוח את זה לאור הבקשה בעניין חברות הניכיון.

גלעד ארדן: מר גנוט, אין עוד חברות ניכיון?

גלעד ארדן: אתם היחידים בשוק הזה?

אריאל גנוט: אנחנו רוב השוק.

אמיר בכר: הם מונופול בשוק.

אריאל גנוט: השוק הזה הוא שוק תחרותי אל מול הבנקים, כי יש בו שחקנים פרטיים.

אריאל גנוט: אנחנו השחקן הגדול בשוק, מהווים כ-50% ממנו.

אריאל גנוט: יש חברות ניכיון אחרות, שהן בבעלות חברות כרטיסי האשראי והבנקים, ועוד שתי חברות ניכיון פרטיות.

אריאל גנוט: השוק הזה הוא מאוד תחרותי, ולכן המחירים בו לבתי עסק, בממוצע שאנחנו גובים, הוא פריים פלוס 1.5%.

אריאל גנוט: האלטרנטיבה לחברת ניכיון זה עסקת קרדיט, ששם הריביות גבוהות פי חמישה.

גלעד ארדן: וכשאני משלם ב-36 תשלומים - - -?

אריאל גנוט: מי שסופג את הריבית זה בית העסק.

אריאל גנוט: הוא פונה אליי ומקבל בפריים פלוס 1.5%.

אריאל גנוט: אנחנו עובדים עם אל"מ, זארה, קסטרו, רנואר, ניופאן, עם הרבה מאוד חברות ארציות גדולות שפונות אלינו ואנחנו נותנים להן מזומן.

אריאל גנוט: זה קיים רק בארץ, בעולם אין תשלומים.

אריאל גנוט: יש את זה בסך הכול בברזיל וביוון.

אריאל גנוט: שם מחזיק הכרטיס משלם את הריבית, והריביות הן הרבה יותר גבוהות.

אריאל גנוט: אם לאל"מ לא היה את הפתרון שלנו, היית משלם פריים פלוס 4% עד 11%.

גלעד ארדן: או שהוא היה מוצא אחת מחברות כרטיסי האשראי שתאפשר לו.

אריאל גנוט: גם חברות כרטיסי האשראי נותנות ניכיון, אבל היות שאנחנו בשוק המחירים הם פריים פלוס 1.5%.

גלעד ארדן: מה אתה אומר, עורך דין בכר?

גלעד ארדן: אני רואה טעם בטענה שלו, כי בסך הכול יש לי כוונה – ואני מניח שגם לכם יש כוונה, שעוד לא מוכחת - שתהיה תחרות גם בשוק האשראי במדינת ישראל.

גלעד ארדן: עוד לא ראיתי צעדים בעניין הזה, השאלה היא אם זה לא סעיף שעלול לפגוע בתחרות, אם הוא נותן חסינות לחברת כרטיסי האשראי במידה שהיא מקדימה תשלומים, שאנחנו לא נותנים למישהו שנכנס בנעליה במצב כזה.

אמיר בכר: לא נכנס בנעליה, זה בדיוק העניין.

אמיר בכר: יש פה גורם שנכנס איפה שהוא נכנס בשוק.

אמיר בכר: יש פה חוק כרטיסי חיוב, שמסדיר את היחסים בין המנפיק לבין הלקוח.

אמיר בכר: עכשיו בא גורם בשוק ואומר: אני נותן אשראי, ועכשיו אני רוצה להיכנס בתוך חוק כרטיסי חיוב.

אמיר בכר: תגדירו אותי, אני חברת ניכיון ותתחילו להגדיר לי מה זה פעילות אשראי ואני לא יודע מה עוד, וגם אני רוצה להיות בתוך הלופ של החוק, מנפיק-לקוח.

אמיר בכר: אני לא מכיר תקדים לזה בשום מקום בעולם, ואני מכיר לא מעט חקיקה בעולם על כרטיסי אשראי.

אריאל גנוט: כי אין תשלומים.

אמיר בכר: כי אין תשלומים, יש 3% במקומות מסוימים, יש יותר מ-3% במקומות אחרים.

אמיר בכר: אני גם חולק על התמונה שתוארה כאן, שבאותה עסקה של 36 תשלומים, אלמלא הגיעה גמא – כמו שנאמר פה החברות הקטנות לא יגיעו, היא חברה שהיא מונופול בשוק הזה - - -

גלעד ארדן: זו לא עבירה פלילית להיות מונופול.

גלעד ארדן: מונופול זה גם מעיד על הצלחה, אלא אם כן המדינה יצרה אותו.

גלעד ארדן: מונופול בשוק הפרטי גם מעיד על דברים טובים.

אריאל גנוט: מעולם לא הוכרזנו כמונופול, ואפילו לא באו אלינו בטענה שאנחנו מונופול.

אמיר בכר: גם בנק הפועלים לא מוכרז וגם בנק לאומי לא מוכרז, אבל תקרא להם מונופול 900 פעם.

אמיר בכר: אבל בואו נדבר ברמה העניינית.

אמיר בכר: בא גורם שלישי ומבקש להשתחל לדבר הזה.

אמיר בכר: הוא לא טוען שלקחו ממנו משהו, הוא טוען שאם ניצור הוראה ביחסים שבין המנפיק ללקוח, שבה הלקוח יוגן בצורה מסוימת, אז זה ייתן יתרון תחרותי.

לאה ורון: הוא מופלה.

אמיר בכר: הוא לא מופלה.

אריאל גנוט: תסביר למה לא מופלה.

אמיר בכר: בגלל שעכשיו נכנסת לתוך היחסים שבין הלקוח לבין המנפיק.

אמיר בכר: אתה נכנס פנימה וצועק: גוואלד, עכשיו אני מופלה.

אמיר בכר: למה?

אמיר בכר: כי נתנו הטבה ללקוח.

אמיר בכר: מי מדבר על המנפיק?

אמיר בכר: אנחנו בכלל לא מדברים עליו.

אריאל גנוט: אבל הם מחזיקים בשני הכובעים, גם של המנפיק וגם - - -

גלעד ארדן: עזוב אותו, הוא לא פה.

גלעד ארדן: אני מדבר לטובת הכלכלה והמשק.

גלעד ארדן: אני לא מכיר אותו, עד היום לא שמעתי על גמא, ולא ידעתי שיש חברות ניכיון שמתחרות בחברות כרטיסי האשראי.

אמיר בכר: הן לא מתחרות בחברות כרטיסי האשראי, גם את זה צריך להבין.

גלעד ארדן: אם הוא לא היה מתחרה בהם, אין שום סיבה שמובנת לי למה גופים בכלל יעבדו אתו.

גלעד ארדן: אם באותה ריבית חברת כרטיסי האשראי מוכנה להקדים לבית העסק את התשלום, מה הוא צריך אותם, אלא אם כן הם נותנים משהו עדיף במשהו על חברת כרטיסי האשראי.

גלעד ארדן: אם זה אכן קיים, ואם עד היום לא היתה ללקוח חסינות, ואם העסק היה פושט את הרגל לאחר שהמנפיק כבר שילם, הלקוח הוא זה שאכל אותה.

גלעד ארדן: עכשיו אנחנו נותנים איזושהי חסינות לחברת כרטיסי האשראי במצב כזה, ולו אין את אותה חסינות, אתה גורם להעלות את המחיר, כי הסיכון שלו גדל.

גלעד ארדן: הוא צריך לתרגם את זה בריבית שהוא לוקח מהספק.

גלעד ארדן: השאלה היא אם זה נכון מבחינת חיי המסחר, שאצור העדפה לטובת חברות כרטיסי האשראי בהקדמת תשלומים?

אמיר בכר: זה מאוד נוח להציג שהוא מתחרה בחברות כרטיסי האשראי.

אמיר בכר: אני לא משוכנע שהשוק שלו, ברמה העקרונית וגם בפועל, הוא רק חברות כרטיסי האשראי, או שאפילו רוב התחרות כלפיו באה מחברות כרטיסי האשראי.

אמיר בכר: הוא מתחרה בשוק האשראי הכללי.

אמיר בכר: בית העסק יכול לקחת אשראי מאיפה שהוא רוצה, בפרט מבנקים, כי זה הכי גדול והכי נוח.

אמיר בכר: הוא לא צריך לקחת מחברות כרטיסי האשראי, חלק מחברות כרטיסי האשראי עד לא מזמן לא התעסקו בתחום הזה.

אמיר בכר: זה תחום חדש, וגם היקף הפעילות שלהן בתחומים האלה נמוך.

אמיר בכר: זה מאוד נוח להגיד עכשיו: אתם מטפלים במנפיק, והוא המתחרה הגדול שלי.

גלעד ארדן: אבל מה הנזק שיקרה אם אצור את הלינקג'?

רוני נויבאום: אנחנו אומרים שאנחנו תופסים את העסקה הזו כמשולש, גם אם מאחורי המנפיק נחבאים סדרה שלמה של גופים שאנחנו קוראים להם סולק לצורך ניכיון.

רוני נויבאום: אנחנו לא מתייחסים אליהם בסעיף הזה.

רוני נויבאום: אנחנו אומרים: הלקוח לא קיבל מוצר, מה הסעדים שהוא יכול לקבל בתוך אמצעי התשלום, שנקרא כרטיסי אשראי.

רוני נויבאום: בישיבות השארנו פתח למנפיקים לעניין התשלום האחד.

רוני נויבאום: אמרנו שאם בתשלום אחד לא הצליח להתקזז, אז בכל זאת הוא ימשיך לחייב את הלקוח, למרות שהוא לא קיבל את המוצר.

רוני נויבאום: בהנחה שאנחנו מוסיפים חברת ניכיון, לצורך העניין סולק, שהוא לא המנפיק, אלא אנחנו מוסיפים עוד גורמים, שאם הם לא יכולים להתקזז מול אותו ספק הלקוח לא יכול להמשיך לקבל את הכסף שלו.

רוני נויבאום: במובן הזה אנחנו פוגעים בלקוח, וזה הדבר שמציק לנו.

רוני נויבאום: זו הפגיעה.

גלעד ארדן: אז אל תיתנו אפשרות גם למנפיק להמשיך לחייב.

רוני נויבאום: לא נוכל להוסיף גורמים שנמצאים מאחורי המנפיק.

רוני נויבאום: נתנו לו איזו זכות, אם לא רוצים ליצור אפליה לא תהיה להוסיף אלא להשמיט את ההתייחסות הספציפית.

גלעד ארדן: אז אל תיתנו אפשרות גם למנפיק להמשיך לחייב אותו.

רוני נויבאום: לפחות מבחינת משרד המשפטים, ואני חושבת שפה עורך דין בכר מסכים אתי, לא נוכל להוסיף גורמים שנמצאים מאחורי המנפיק, כמו חברת גמא או סולק אחר שהוא אינו חברת גמא ונותן אשראי או חברת ניכיון אחרת.

רוני נויבאום: מבחינתנו יש את המנפיק.

רוני נויבאום: למנפיק נתנו איזו זכות.

רוני נויבאום: מבחינתנו, אם לא רוצים ליצור אפליה הדרך לא תהיה בהוספת חברת הניכיון לחברות אחרות אלא להשמיט את ההתייחסות הספציפית ואת הזכות שהם זכו בה בתוך הדיאלוג והמשא ומתן שנערך כאן.

גלעד ארדן: מה זה הדיאלוג?

גלעד ארדן: בהצעה המקורית של הממשלה לא הייתה קיימת האפשרות הזאת?

רוני נויבאום: בהצעה המקורית של הממשלה כתבנו שאין נפקא מינא מי נותן את האשראי.

רוני נויבאום: אז באו המנפיקים ואמרו שאנחנו פוגעים בהם.

רוני נויבאום: אמרנו: בסדר, אנחנו פוגעים בכם.

רוני נויבאום: אנחנו מכירים בזה שנתתם את האשראי ונפגע בלקוח.

רוני נויבאום: אז היה כאן דיון ואדוני העלה נקודה, שחשבנו שהיא נכונה ולא חשבנו עליה קודם, שלקוח לא ידע מה ההבדל בין קרדיט לתשלומים לצורך העניין של התשלומים שנגבו ממנו.

רוני נויבאום: אדוני הציע, ואמרנו שזה נכון, כי מבחינתנו זה לא נכון להבחין בין קרדיט ותשלומים, כי הלקוח לא מבין את המשמעות של קרדיט ותשלומים ומבחינתנו צריך להתייחס היינו הך, ומה שנותר זה התשלום האחד.

רוני נויבאום: זו הייתה הפשרה, והיא הייתה לחלוטין מקובלת.

רוני נויבאום: במקור כתבנו שאין נפקא מינא מי נותן את האשראי, כמו שקיים בסעיף היום.

גלעד ארדן: כלומר, גם בתשלום אחד, שהוא כבר שילם?

רוני נויבאום: בתנאי שזה היה תשלום נדחה.

רוני נויבאום: סעיף 10 המקורי חל על תשלום שהתחייבו לו 35 יום מהמועד, ולכן בהגדרה זה לא היה תשלום אחד.

גלעד ארדן: בכמה מנפח הפעילות שלכם מדובר בהקדמה של תשלום אחד?

גלעד ארדן: הרי בזה אנחנו עוסקים.

גלעד ארדן: לא מדובר בעסקאות תשלומים, שם גם להם אין פטור.

אריאל גנוט: שליש.

אריאל גנוט: קודם כול, כשבאנו לפה זה לא היה המצב, זה נודע לנו לפני כמה דקות.

גלעד ארדן: אתה רואה, השגת כבר שני שליש ממה שרצית, למעשה.

רוני נויבאום: כשבית העסק עובד עם חברה, הוא עובד עם תאגיד העוסק במתן שירותי ניכיון או עם חברות האשראי.

רוני נויבאום: כמו שאמר עורך דין בכר, היום כל חברות האשראי עוסקות ישירות, או באמצעות חברות בנות שלהן, באספקת שירותי ניכיון.

רוני נויבאום: היעדים של חברות האשראי הם לקחת את שוק הניכיון.

רוני נויבאום: הן פיתחו בשנה-שנתיים האחרונות מערכות, ומגבירות את העוצמה ואת הפעילות.

רוני נויבאום: היום הן מוכרות לבית עסק סל של סליקה פלוס ניכיון, כאשר המטרה שלהן היא לשלם לבית עסק במזומן, ולהרוויח גם את הריבית.

רוני נויבאום: בית עסק לא יכול לעבוד תשלום אחד מול חברת האשראי ואת התשלומים מול תאגיד העוסק בניכיון.

רוני נויבאום: הוא זקוק ל-one stock shop.

רוני נויבאום: אחד היתרונות שלנו, כחברת ניכיון, שאנחנו נותנים לו one stock shop מול כל חברות האשראי ומול כל סוגי התשלומים שהוא מבצע, גם מזומן וגם תשלומים.

רוני נויבאום: אם אהיה במצב שאני נמצא בסיכון על שליש מהעסקאות שלי כשהגוף שמתחרה בי לא נמצא בסיכון על שליש מהעסקאות שלו, אני לא יכול לקחת את כל בית העסק בכלל.

רוני נויבאום: זאת אומרת, המשמעות היא לא רק כמותית, אלא איכותית.

רוני נויבאום: ביקשו ממני לפני שנה וחצי-שנתיים ביקשו ממני להופיע בפני ועדה לבחינת כשלי השוק בתחום כרטיסי האשראי.

גלעד ארדן: ועדת זליכה-דנה.

גלעד ארדן: אתה יכול להיות רגוע שהחוק שהיא רצתה יעבור בשבוע הבא בקריאה טרומית, בעזרת השם.

אריאל גנוט: לגבי מה שאמרה נציגת משרד המשפטים, בהצעה המקורית של אותה ועדה יש פרק שלם האוסר להפלות חברות ניכיון.

אריאל גנוט: משום מה, יד נעלמה הורידה – ונדהמתי כשראיתי את זה – הורידה את הסעיף הזה בדרך.

אריאל גנוט: כל הפרק הזה ירד.

אריאל גנוט: זאת אומרת, הוועדה השתכנעה שיש צורך בקיום חברות ניכיון בחוק, אבל כנראה שאנחנו לא חזקים כמו הבנקים, שיש להם כוח.

אריאל גנוט: לנו אין לוביסטים, אנחנו בסך הכול עסק לא גדול.

גלעד ארדן: הבנתי את הטענות.

גלעד ארדן: השתכנעתי שאני לא מספיק מכיר את כל ההשלכות שיכולות להיות להכנסת שחקן שלא מעוגן בחקיקה לחוק הממשלתי.

אריאל גנוט: יש לעגן אותו.

גלעד ארדן: קודם כול, קצת נרגעתי כי הבנתי שמדובר בסך הכול בשליש מנפח הפעילות.

גלעד ארדן: אני לא אפתח את זה היום לדיון מחדש.

גלעד ארדן: אקרא את דוח ועדת זליכה, כי אני לא זוכר את ההתייחסות לעניין הזה.

גלעד ארדן: במידה שאשתכנע שצריך להוסיף את זה – כמובן שאבוא בדברים שוב עם נציגי הממשלה - שוב אכנס בקשה לדיון מחדש, הפעם מטעמי, ואנסה להעלות את זה כהסתייגות.

גלעד ארדן: אבל הסיכויים הם נמוכים, אני אומר לך בכנות.

רוני נויבאום: זה לא קשור, בגלל שכל ההגדרה של דוח זליכה בהצעת החוק הממשלתית לתיקון חוק הבנקאות (רישוי) מדברת על היחס ועל הכוח של המנפיקים בשוק הסליקה.

רוני נויבאום: היא לא מדברת במעמדו של הלקוח מול המנפיק.

גלעד ארדן: לא בטוח, השם של הוועדה היה: לפתיחת התחרות בשוק האשראי, לא בשוק הסליקה.

רוני נויבאום: הרעיון היה להכניס בקלות סולקים חדשים, כי היום בהגדרה המערך הוא מאוד קשה לסליקה חדשה.

רוני נויבאום: לא דובר על זה שנרע את תנאיו של לקוח וניתן יחס שווה למנפיקים מול הלקוח.

גלעד ארדן: השאלה היא האם הוועדה עסקה בנושא של צורך לעודד תחרות באשראי לבתי עסק גם בצורה של ניכיון ומה היא אמרה.

גלעד ארדן: אתייעץ, ואני אומר שוב שהסיכוי נמוך שאבקש לפתוח את זה מחדש, אבל ארצה לדבר אתכם יותר לעומק על ההשלכות של זה.

גלעד ארדן: לא אעשה את זה כרגע כי זה מהיר מדי ואני לא יודע מה ההשלכות של זה.

גלעד ארדן: ראיתי את הנוסח שהעברתם היום.

גלעד ארדן: אני לא חושב שזה נוסח שמעוגן במה שהוועדה החליטה.

גלעד ארדן: לא ברור היה, לא לי ולא ליועץ המשפטי של הוועדה, שכתנאי להפסקת החיוב – ואני חוזר עכשיו לסעיף 10ב, שהספק הודיע למנפיק כי מדובר בחיוב שנגבה באמצעות הרשאה לחיוב חשבון כרטיס אשראי – זה לא דבר שנדון כאן.

גלעד ארדן: אמרנו שהם יכולים להסדיר ביניהם את העניינים האלה, אז שיסדירו את זה: אם ייווצר נזק מי ישא בו; אם הוא כן הודיע או לא הודיע.

גלעד ארדן: למה זה צריך להיות מעניינו של הלקוח, שאין לו שום השפעה אם הוא הודיע או לא הודיע.

אמיר בכר: חששנו ממצב שבו יבוטלו עסקאות שהחוק לא התכוון אליהן ולא צריכות להיות יכולות להיות מבוטלות.

אמיר בכר: כלומר, עסקאות בתשלומים נדחים, עסקאות אשראי, שפירושן הוא שאני מקבל הלוואה מבית העסק.

אמיר בכר: אני משלם לו בתשלומים ומקבל את המוצר או השירות עכשיו, ואחר כך מודיע למנפיק לבטל.

אמיר בכר: המנפיק יכול לבטל עסקה כזאת וזה לא הוגן כלפי בית העסק.

אמיר בכר: זה מה שהטריד אותנו.

גלעד ארדן: במקום להגיד שהספק הודיע למנפיק, תחדדו מה סוג העסקה שנעשתה.

גלעד ארדן: הגדרנו בסעיף מה זה עסקה - - -

ניר ימין: זה היה קצת מעגלי.

בני לרנר: הצענו הצעה טובה להגדרה, אבל העברנו אותה לבנק ישראל והיא לא נענתה, כנראה, באופן חיובי כי היא לא הועברה אליכם.

גלעד ארדן: המהות אושרה, השאלה היא אם הנוסח שנרצה להכניס תואם את מה שסיכמנו בדיון.

ניר ימין: ההחלטה של הוועדה הייתה שהלקוח יכול להפסיק חיוב בהרשאה לחיוב חשבון בהוראה למנפיק.

ניר ימין: בסוג עסקאות כזה, של הרשאה לחיוב חשבון, הוא יכול להפסיק.

ניר ימין: אחר כך עלתה שאלה האם צריך לדרוש גם שהספק הודיע למנפיק שמדובר בעסקאות מסוג זה, או שלא צריך הודעה כזאת.

ניר ימין: לדעתי, זה לא משהו שהוועדה הכריעה בו.

גלעד ארדן: הם מגדירים כך את סוג העסקה.

רוני נויבאום: בישיבה הסבירו בצורה יותר מפורטת לעורך דין בכר שהפריע להם שבמקרה שזו עסקת תשלומים, שהועברה כעסקת תשלומים, העניין ברור ולא יכולים לבטל אותה, להבדיל מהרשאה לחיוב חשבון.

רוני נויבאום: כל הניסיונות להגדיר מהי הרשאה לחיוב חשבון היו קשים, כי היינו צריכים להסתמך על עסקה מתמשכת.

גלעד ארדן: אז אפשר לחדד את ההגדרה, שמדובר בהודעה שנעשתה בתחילת הליך הגביה?

גלעד ארדן: היא לא הודעה מיוחדת.

רוני נויבאום: לא, זו הודעה שרצה בתוך המערכות.

גלעד ארדן: אז תחדדו את זה בנוסח ואז זה בסדר, זה מה שהתכוונו.

רוני נויבאום: ובלבד שהעסקה דווחה כחיוב שנגבה באמצעות הרשאה לחיוב חשבון.

עודדה פרץ: זו לא הודעה חדשה, והיא מדווחת.

גלעד ארדן: תודה לכולם, אני נועל את הישיבה.