ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 432, 2008-06-03 14:00

זאב אלקין: אחר הצהריים טובים.

זאב אלקין: אנחנו מתחילים את הישיבה שהיא למעשה ישיבת המשך לסדרת הישיבות שהיתה כאן לפני הפגרה בנושא הוראת המתמטיקה.

זאב אלקין: בינתיים, קיימנו כמה פגישות שהוקדשו לנושא מורים למתמטיקה, והכשרת מורים למתמטיקה.

זאב אלקין: הפגישה הזאת היא מעין סיכום ביניים של כל הפגישות שהיו עד אז.

זאב אלקין: מכבדת אותנו היום כאן בנוכחותה מנכ"לית משרד החינוך.

זאב אלקין: אני אסקור בקצרה גם עבורה וגם עבורנו כי עבר קצת זמן במהלך הפגרה, איזה דרך עברנו, וגם מה הביא אותנו לבקש שהיא תשתתף אותנו בישיבה.

זאב אלקין: אנחנו התחלנו את דרכנו בהתחלה כעיוורים שמגששים באפילה בניסיון להבין את שדה המורים למתמטיקה, והיכן אנחנו נמצאים מבחינת הנתונים.

זאב אלקין: חברנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עזרו לנו בנדיבות.

זאב אלקין: הם לא נמצאים היום כאן, הם כבר עשו את שלהם.

זאב אלקין: מכל מקום, החומר שלהם כבר נכנס לספר דבר הימים, ואחר כך הוא עובד על-ידי יובל, והוא אפילו הופיע במסמך של ה-מ.מ.מ.

זאב אלקין: אני רואה שהוא אפילו על שולחנך, כך שמבחינה זו לשכה המרכזית לסטטיסטיקה עשתה את שלה, ועל זה אני עוד הפעם מברך אותם.

זאב אלקין: כי בזמנו אני זוכר כמה דיונים שקיימנו כאן עם אנשי המשרד, ואנחנו עודכנו שהמשרד מאוד מתקשה בגיבוש הנתונים האלה בגלל מחלוקות שונות עם ארגוני המורים.

זאב אלקין: אם כן, החומר הוא לפנינו.

זאב אלקין: אגב, נשארו כל מיני זנבות וספיחים של שאלות ששאלנו את הלמ"ס, ואני מקווה שגם בעתיד נקבל תשובות.

זאב אלקין: אבל עיקר הנתונים הם ברורים, ואני רק אזכיר אותם.

זאב אלקין: אני חושב שהנתון המשמעותי ביותר מופיע בעמ' 3 בחומר של ה-מ.מ.מ, והוא מתייחס להכשרה מקצועית של המורים למתמטיקה – טבלת הביניים כפי שאת רואה.

זאב אלקין: מהנתונים האלה אנחנו מקבלים תמונה מאוד קשה של פחות מ-20% של מורים בבית ספר יסודי שקיבלו הכשרה שמכוונת להוראת מתמטיקה.

זאב אלקין: זה כולל גם הכשרה בסמינרים ובמכללות שמכוונת למתמטיקה.

זאב אלקין: ישנו עוד נתון שהוא לא הרבה יותר טוב והוא שרק כמעט 42% קיבלו הכשרה כזאת בחטיבת ביניים.

זאב אלקין: גם אם מצרפים לנתונים האלה את המורים שקיבלו הכשרה כוללת, שכוללת בתוכה מרכיב לא כל כך משמעותי בהוראת המתמטיקה, אבל בכל זאת איזושהי הכשרה מתמטית מעבר לבית ספר, גם אז אנחנו רואים שבחטיבות הביניים אנחנו לא חוצים את הרף של 50%, ובבית הספר היסודי המצב הוא לא הרבה יותר טוב.

זאב אלקין: גם שם אנחנו לא מגיעים ל-60% מסך המורים.

זאב אלקין: המשמעות של העניין היא בשורה האחרונה של הטבלה הזאת והיא אומרת הרבה -44% בבית ספר יסודי הם נעדרי הכשרה מתמטית כלשהי מלבד בית ספר.

זאב אלקין: לזה לא היתה סטטיסטיקה בלמ"ס, אבל מכל מיני נתונים עקיפים, וגם שאלנו את אנשי המשרד, ניסינו לברר כמה יחידות בגרות הם עשו במתמטיקה, והתשובה שקיבלנו שרוב המורים האלה, אלה שלמדו בצורה של חלוקה ליחידות, רובם עשו 3 יחידות בלבד וזה גם אומר הרבה.

זאב אלקין: לגבי חטיבות הביניים, התמונה היא גם כן מאוד קשה.

זאב אלקין: לא קיבלנו נתונים בצורה כזאת מקיפה לגבי התיכונים, לגבי החטיבה העליונה, מכל מיני סיבות.

זאב אלקין: יותר קשה שם לפלח את הקבצים.

זאב אלקין: בתוך החטיבה העליונה יש קבוצה גדולה של מורים שהם מורים עולים.

זאב אלקין: כשיצאנו לפגרה הלמ"ס עוד ניהל משא ומתן עם משרד החינוך בניסיון לקבל את הקבצים שלהם ממחלקה מסוימת במשרד, כדי לפלח ולראות כמה מאלה שמלמדים היום מתמטיקה הם בעלי הכשרה מתמטית.

זאב אלקין: אבל, יש שם כל מיני סעיפים שמקשים על הנתונים.

זאב אלקין: אבל, בסקירות שעשו שהם עם חתכים בכל מיני קבוצות חדשות שמצטרפות להוראת מתמטיקה, גם שם ראינו שתי תופעות.

זאב אלקין: התופעה האחת היא רחוקה מאוד מהיות כל המורים שמלמדים מתמטיקה, כולל בחטיבה העליונה, הם בעלי הכשרה מתמטית מסוימת.

זאב אלקין: אני אפילו לא מדבר על תארים מתקדמים במתמטיקה, למרות שלכאורה כפי שעדכנו אותנו, הסטנדרט של המשרד זה תואר שני עם התמחות במתמטיקה להוראה בחטיבה העליונה.

זאב אלקין: כפי שנאמר לנו ונדמה לי שעל-ידי איתי זה שהסטנדרט של המשרד שהוא גם מפורסם באינטרנט הוא שהמורה במתמטיקה בחטיבה העליונה צריך להיות בעל תואר שני עם התמחות במתמטיקה, וכמובן בחטיבת הביניים תואר ראשון עם התמחות במתמטיקה.

שלומית עמיחי: כל כך מצאנו את עצמנו בלי מורים.

זאב אלקין: זו בדיוק השאלה.

זאב אלקין: התופעה השנייה שמצאנו שגם היא מעניינת היא שחלק מהאנשים שהם כן בעלי הכשרה להוראת מתמטיקה ומתמטית, מגיעים ללמד אבל לא מלמדים מתמטיקה, אלא מלמדים דברים אחרים.

זאב אלקין: אני מתמצת לך עכשיו בקצרה הרבה סיבובים ואת השלבים שהדיון הזה עבר.

זאב אלקין: גם הלמ"ס הצליח לגבש נתונים בהדרגה.

זאב אלקין: אבל, אנחנו הגענו כמובן לשאלה מה הלאה, ומה אנחנו צופים כפני העתיד, כאשר עוד נתון אחד חשוב מאוד שהוא עלה גם מנתוני הלמ"ס, וגם מבדיקת עומק שעשתה חנה המפמ"רית של מתמטיקה, מראה גם את העובדה שבעתיד המצב הזה ילך ויחמיר, ושתוך 10 – 15 שנה המערכת מאבדת הרבה מאוד מורים למתמטיקה.

זאב אלקין: דווקא רבים מהם הם כן בעלי הכשרה מתמטית.

זאב אלקין: זה בעיקר במגזר הממלכתי היהודי, שם עיקר הבעיה לפי הנתונים.

זאב אלקין: המצב ילך ויחמיר עוד מעבר למה שאנחנו רואים היום.

זאב אלקין: ואז שאלנו את עצמנו שתי שאלות.

זאב אלקין: השאלה הראשונה שהיתה היא מה היכולת של המשרד לדאוג לאכיפה של הסטנדרטים של עצמו.

זאב אלקין: תוך כדי זה ששאלנו את עצמנו את השאלה, המשרד גם יזם חוק שאני מניח שהוא מתי שהוא יבוא לדיון כאן בוועדה הזאת כי הוא עבר קריאה טרומית.

זאב אלקין: מדובר בחוק עובדי הוראה.

זאב אלקין: אני לפחות בחוק הזה מצאתי מענה, לפחות חלקי, לשאלה הזאת מה היכולת של המשרד לדאוג - - -

יהודית גידלי: ב-25 לחודש.

זאב אלקין: הנה, זה מגיע.

זאב אלקין: אם כן, מה היכולת של המשרד להגיע לאכיפה יותר ברורה.

זאב אלקין: השאלה השנייה היא כמובן מה הם המאגרים.

זאב אלקין: כי כמו שהערת עכשיו בהערת ביניים, ובצדק, אם נצליח להגיע לאכיפה מלאה, מה יקרה אם יהיו לנו מורים.

שלומית עמיחי: האם יש לכם בעבודה המאוד יסודית שנעשתה פה, נתונים לגבי השכלה גבוהה?

שלומית עמיחי: האם ניגשים ללמוד מתמטיקה ל-B.A?

זאב אלקין: ישנם גם הנתונים האלה.

זאב אלקין: זה מופיע בחומר של ה- מ.מ.מ, כאשר התמונה היא ברורה – הרבה מאוד ניגשים ללמוד מתמטיקה, רק שמעטים מאוד הולכים לקבל תעודת הוראה.

שלומית עמיחי: זה מה שחשבתי.

שלומית עמיחי: אבל, לא ידעתי אם - - -

זאב אלקין: בשני הנושאים האלה נזרקו כאן לחלל האוויר כמה רעיונות שחלקם גם עברו רמה כזאת או אחרת של בדיקה.

זאב אלקין: קודם כל, לגבי השאלה אם אכיפה לבדה יכולה לעזור - מסתבר שכן.

זאב אלקין: כי גילינו את המציאות שיש אנשים שהם כן בעלי הכשרה מתאימה בתחום המתמטיקה.

זאב אלקין: חלקם אפילו מלמדים במערכת החינוך, אבל לא מלמדים מתמטיקה, וזאת כאשר מורים שהם נעדרי הכשרה לזה כן מלמדים מתמטיקה.

זאב אלקין: זאת אומרת, שהאכיפה יותר חזקה מצד משרד החינוך היתה מביאה לזה שמורים למתמטיקה היו מגיעים ללמד מתמטיקה, ולא מקצועות אחרים, ולהיפך.

זאב אלקין: יכול להיות שהחוק יקדם אותנו לכיוון הזה.

זאב אלקין: אבל, יכול להיות שניתן לעשות דברים עוד לפני החוק.

זאב אלקין: לגבי המאגר של מורים חדשים – הוזכרו כאן מספר אפשרויות.

זאב אלקין: אפשרות אחת שהוזכרה היתה אפשרות של קבוצה שבחטיבה העליונה היא מורגשת מאוד, והיא קבוצה של מורים עולים כפי שכבר הזכרתי.

זאב אלקין: עלתה השערה שהפוטנציאל הזה לא מוצה מספיק לשני כיוונים.

זאב אלקין: מצד אחד, קיימים אנשים שכן עברו כאן הכשרה מלאה, כולל רישום והתאמה של תעודת ההוראה שלהם להוראה בבתי ספר בישראל.

זאב אלקין: אבל, לא מלמדים משרה מלאה עדיין.

זאב אלקין: או שמלמדים בכל מיני תוכניות השלמה, ולא קיבלו קביעות, ולא קיבלו תקן בתוך מערכת החינוך.

זאב אלקין: זאת אומרת, שהם נמצאים בשולי המערכת החינוך, ולא במרכזה, למרות שהם כן בעלי הכשרה.

זאב אלקין: מצד שני, מורים שהם לא בעלי הכשרה מלמדים מתמטיקה.

זאב אלקין: בהתחלה המשרד טען שהוא חושב שהוא מיצה את הפוטנציאל הזה, ואין אנשים מתאימים שרוצים.

זאב אלקין: עשינו איזשהו ניסוי.

זאב אלקין: יצאנו בקריאה חד-פעמית בכלי תקשורת בהצעה לאנשים לפנות אם הם מעוניינים.

זאב אלקין: תוך קריאה אחת הגיעו קצת פחות מ-100 פניות מהסוג הזה של אנשים שחלקם בעלי הכשרה מתמטית.

זאב אלקין: הגל הראשון עבר לחנה לפני חודש לפחות.

זאב אלקין: חלקם הם אנשים שהם בעלי כל התעודות, וחלקם גם מלמדים במערכת החינוך הישראלית.

זאב אלקין: אבל, בשוליים ולא בהוראה הרגילה.

זאב אלקין: חלק מהאנשים הם אנשים בעלי השכלה מתמטית, אבל נעדרי תעודת הוראה או נעדרי תעודת הוראה ישראלית.

זאב אלקין: יש להם תעודת הוראה אחרת, והם מעוניינים בקורסים כאלו או אחרים שיכשירו אותם להוראה במקצוע.

זאב אלקין: זה כיוון אחד ששמענו כאן התעניינות מצד המשרד, וגם מצד משרד הקליטה שלאלה מהם שהם עד עשר שנים בארץ הם מוכנים להיות שותפים, וגם שותפים תקציבים ליוזמות של קורסים והתאמה.

זאב אלקין: אבל, לא התקדמנו עוד מעבר לזה.

זאב אלקין: הכיוון השני שנזרק לחלל האוויר על-ידי יושב-ראש המזכירות הפדגוגית בזמנו, היה עובדי היי-טק שפורשים, ועוד לא הגיעו לגיל הפנסיה.

זאב אלקין: עלתה גם שאלה איך מתגברים את המורים הצעירים במכללות ובאוניברסיטאות שמעוניינים ללכת לתעודת הוראה.

זאב אלקין: כי מצד אחד יש צורך, מצד שני המערכת טוענת שאין מקום עם תקנים, כי מי שמלמד מתמטיקה כשהוא לא בעל ההכשרה המקצועית תופס את התקן.

זאב אלקין: זוהי פחות או יותר התמונה שאליה הגענו לפני הפגרה.

זאב אלקין: רצינו לשמוע את המשרד.

זאב אלקין: כאן נאמר לנו שיש רק שני אנשים במשרד שיוכלו לדבר על העתיד, ולא על ההווה.

זאב אלקין: זה את, או יושבת ראש המזכירות הפדגוגית.

זאב אלקין: לכן, המתנו בסבלנות, ויזמנו את הישיבה הזאת.

זאב אלקין: אם לא נשמע כאן את כל הבשורה, אני מקווה שנשמע לפחות את הכיוונים של הבשורה לצורך סיכום הביניים הזה – להבין איך המשרד רואה את עצמו מתמודד עם קושי שהוא קיים עד כמה שאני מבין גם בחלק מהמקצועות האחרים.

זאב אלקין: אבל, בהוראת מתמטיקה ההשלכות של זה הן לפעמים הרבה יותר בוטות.

זאב אלקין: כי ללא השכלה מתמטית מינימאלית קשה מאוד לצפות ממורה שהוא יצליח להעביר את הדברים הלאה.

זאב אלקין: עד כאן דברי ההקדמה.

שלומית עמיחי: זו היתה הקדמה מקיפה ובהחלט מרשימה, והייתי מוכנה שתמשיך בה.

שלומית עמיחי: בהגיעי למשרד החינוך אמרתי, וחזרתי ואמרתי שיש אצלנו חוק שימור הבעיה.

שלומית עמיחי: במסגרת חוק שימור הבעיה אני זאת שהקמתי את הוועדה בראשותה של פרופ' נאוה בן צבי, ויובל שעשה את המחקר המרשים מציין ומתייחס לזאת, וזאת משום אותה בעיה שמדובר בה.

שלומית עמיחי: אני גם צריכה לומר שבעקבות דוח הררי שאני הייתי אחראית על ישומו – קידום המדע והטכנולוגיה במערכת החינוך – נחשפנו באופן בוטה אפילו לבעיה, וראינו שאנחנו לא יכולים שלא לטפל בסוגיית המתמטיקה.

שלומית עמיחי: אומנם, אז באמת הוקמה ועדה.

שלומית עמיחי: אני אישית השתתפתי ביותר מפעם או פעמיים, או שלוש, בפגישות שלה, כי זה מאוד מאוד העסיק אותנו, וראינו בזה אחד הנושאים המרכזיים שמחייבים שיפור.

שלומית עמיחי: דוח הוועדה כבר נמסר למישהו אחר, אני כבר לא ראיתי.

זאב אלקין: אגב, הוא נמסר.

זאב אלקין: נדמה לי שמהבדיקה שיובל עשה, אפילו לא הצלחנו להגיע לשאלה אם היתה מסירה רשמית.

שלומית עמיחי: אני לא יודעת.

זאב אלקין: היתה טיוטא אחרונה.

שלומית עמיחי: היתה טיוטא שאני חושבת שכבר באופן לא פורמאלי עוד שותפתי בה.

זאב אלקין: זה אולי הנוסח שלה פחות או יותר.

זאב אלקין: נדמה לי שלא הצלחנו להגיע לשאלה אם זה נמסר אי פעם רשמית, והתקבל במשרד.

שלומית עמיחי: אני אפילו לא יודעת, אבל מה שאני כן יודעת – וזה מידע אישי, כלומר רק במעט קשר שנשאר לי אז עם אנשי המשרד – שעל הנושא של מורה מקצועי במתמטיקה בחינוך היסודי הושם דגש רב.

שלומית עמיחי: נושא שהיה שנוי במחלוקת, ולדעתי הוא שנוי עד היום במחלוקת, והוא שנוי במחלוקת במסגרת ויכוח כולל לגבי מהות, הוא המורה בחינוך היסודי.

שלומית עמיחי: עד כמה המורה בחינוך היסודי יכול להיות מקצועי ב-, ועד כמה הוא צריך להיות מורה כולל שרואה את תלמידיו יותר ממורה בחינוך העל יסודי שבאורח טבעי רואה לפעמים את התלמיד שעה או שעתיים בשבוע, ולא מכיר, ולא נחשף לתלמיד על כל בעיותיו והישגיו הלימודיים.

זאב אלקין: האם המחלוקת הזאת היתה גם לגבי כיתות כמו ה'-ו' לגבי חינוך יסודי?

שלומית עמיחי: היו כמה פשרות, ושוב אני מדברת מזיכרון.

שלומית עמיחי: הדר, אם אתה יודע לתקן אותי אז זה בסדר.

שלומית עמיחי: למיטב זכרוני, אנחנו יצאנו אז במילת הקסמים שנקראת "פיילוט" כדי להימנע מהמחלוקת ולנסות להתחיל להטמיע את זה.

שלומית עמיחי: בפיילוט הזה אמרנו שאנחנו לא ניתן סטאטוס מיוחד למורה, דהיינו שהוא ילמד רק 26 שעות במקום 30 שעות או 28 שעות, כי זה לא יכולנו להשיג.

שלומית עמיחי: לא קיבלנו לזה הסכמת ארגוני המורים, וזה היה גם עניין תקציבי.

שלומית עמיחי: אבל, נאמר גם לו יכולנו לעמוד בזה תקציבית, כי אז עוד היו ימים שאפשר היה גם לדבר על תוספת, לא יכולנו לעשות את זה, ואז אמרנו שנצא בפיילוט הזה לכיתות ה'-ו', ואם אינני טועה ניסינו לרדת גם לכיתות ד'.

שלומית עמיחי: כלומר, בכל זאת לייחד מורים לכיתות ד', ה', ו', שמתמקצעים במתמטיקה.

שלומית עמיחי: הבונוס שהם קיבלו על כך שהם רק במתמטיקה – וזו נקודה מאוד חשובה – היה גמול ריכוז מקצוע.

שלומית עמיחי: ולכן, בחרנו רק מורה אחד או שניים כאלה בבית ספר, ואז יכולנו.

שלומית עמיחי: כלומר, עשינו איזשהו טסט, ולמורים האלה דרשנו הכשרה מתמטית.

שלומית עמיחי: למורים האלה היו שתי אופציות: או כאלה שבאו כבר עם הכשרה מתמטית, או כאלה שידענו שהם מאוד מצליחים.

שלומית עמיחי: תזכרו שדובר אז בפיילוט, ואני מדברת על לפני 8 או 9 שנים.

שלומית עמיחי: כלומר, הרבה זמן חלף מאז.

שלומית עמיחי: אני צריכה להבהיר פה היכן הוויכוח שלהערכתי הוא לא נפתר עד היום.

שלומית עמיחי: אבל, אני רוצה לומר שאני חושבת שאנחנו היום בשלים יותר לפתור אותו.

שלומית עמיחי: בחלוף השנים והמצוקות, היום אנחנו גם יכולים יותר להתייחס אליו.

שלומית עמיחי: הוויכוח היה למה מורה מקצועי למתמטיקה צריך לקבל תנאים מועדפים על מורה שמלמד ספרות, מולדת, תנ"ך?

שלומית עמיחי: מה המסר שהמערכת אומרת?

שלומית עמיחי: האם זה יותר חשוב?

שלומית עמיחי: האם זה יותר קשה?

שלומית עמיחי: על זה היו ויכוחים גדולים, כי מאידך היה ברור שאם לא ניתן את הבונוס, מדוע מורה שלמד מתמטיקה ייקח על עצמו ללמד ארבע כיתות, במקום שתי כיתות למורה שלא למד מתמטיקה, ויקשה על חייו, יכביד על עצמו, יעמוד בביקורת קשה כי מתמטיקה יודעים לבחון יותר בקלות מהיסטוריה או מולדת.

שלומית עמיחי: אומנם במערכת – כמו שאתם מציינים – מצאנו את עצמנו עם מורים שלמדו מתמטיקה, והעדיפו ללמד נושאים אחרים כי זה יותר קל.

שלומית עמיחי: היה ברור שאם לא ניתן בונוס, דהיינו פחות שעות הוראה - - -

זאב אלקין: למרות הסטנדרט של המשרד שלכאורה אסר עליהם לעשות זאת – מה שאיתי סיפר לנו שלמעשה הדרישה המקצועית של המשרד מבחינה זו היא מאוד ברורה.

איתי הדר: - - - תעודת הוראה לתחום הידע – זה מה שאמרתי.

זאב אלקין: כן, בתחום הידע.

שלומית עמיחי: שמחייב את המורה בחינוך היסודי ללמד בתחום הידע.

שלומית עמיחי: כשיש בעיה היא בעיה של כולנו, בוודאי בסוג כזה של בעיות.

שלומית עמיחי: אני רוצה לשים את הדברים על השולחן ולומר כך.

שלומית עמיחי: תראו, אנחנו יכולים לאכוף.

שלומית עמיחי: אבל, המציאות יותר חזקה מאיתנו.

שלומית עמיחי: אם בבית הספר יש מורה מצוינת, אבל היא לא מוכנה ללמד רק מתמטיקה, כי בשבילה ללמד רק מתמטיקה זה לנדוד בין ארבע או חמש או שש כיתות, וזה לא בא בחשבון מבחינת העומס והקושי שמוטל עליה, והיא מכוונת את המנהלת, וזה נוח לה לפי החלונות והדלתות, וכל תרבות העבודה בבית הספר, והיא מסוגלת ללמד היטב גם מדעים - שגם שם אגב אנחנו לא משופעים במורים – ולקחת על עצמה, בדרך כלל זה הולך שאם לא מתמטיקה אז מדעים, אז אולי גיאוגרפיה, כמיטב ידיעתי, מעטים אלה בהכשרה מתמטית הולכים ללמד דווקא מולדת.

שלומית עמיחי: אתה יכול להגיד אחרת.

זאב אלקין: שמענו פה גם עדויות אחרות.

זאב אלקין: אבל, עדות היא לא סטטיסטית.

שלומית עמיחי: עדות היא לא הכלל.

שלומית עמיחי: אם כן, אז אנחנו בקושי.

שלומית עמיחי: אז אנחנו אומרים שאנחנו אוכפים, אבל יכולת האכיפה שלנו בסופו של עניין היא מוגבלת לעומת הצורך שהמציאות מכתיבה בבתי ספר, ושאין לנו פתרונות אחרים להציע להם.

שלומית עמיחי: כלומר, אם הם מסתדרים כך סימן שזה הפתרון הטוב ביותר שהם מצאו בסגל ההוראה העומד לרשותם.

זאב אלקין: יכול להיות שאת צודקת, להוציא פרט אחד זניח שבגללו התחלנו את הסדרה הזאת, והוא שיש מבחן התוצאה.

זאב אלקין: במבחן התוצאה של הוראת מתמטיקה כולנו רואים מה קרה בעשור או ב-15 השנים האחרונות.

זאב אלקין: אפשר לראות את התוצאות בכל המדדים הבין-לאומיים מכל הכיוונים.

זאב אלקין: אני לא רוצה עכשיו להזכיר את זה, אבל הנושא ידוע – שהיכן שלא חותכים את זה, ולא משנה באיזה שכבת גיל, אנחנו נמצאים פחות או יותר בקבוצה האחרונה בחתכים הבין-לאומיים למיניהם, כמעט בכל שכבת גיל.

זאב אלקין: מבחינת מבחן התוצאה של רמת הידע של התלמיד, זה שבית הספר מסתדר זה לא עוזר לו.

שלומית עמיחי: על זה אין ויכוח.

שלומית עמיחי: אני רוצה להתייחס עכשיו לגבי העתיד.

שלומית עמיחי: אני חושבת שבשבועות הקרובים אמורה להתחיל הוועדה הנוספת.

שלומית עמיחי: בזמנו דובר על ועדה ליישום המלצות פרופ' נאוה בן צבי, ואני רוצה לראות בוועדה הזאת שעומדת לקום עכשיו מן ועדת יישום כזאת.

שלומית עמיחי: היו"ר זאב אלקין: האם היא קמה כבר?

שלומית עמיחי: נדמה לי, כי לנו לפני חודשיים נאמר שהיא תוך שבועיים תקום.

שלומית עמיחי: אני לא יכולה לתת תאריך כי אין לי תאריך.

שלומית עמיחי: כמאל, האם אתה רוצה לומר משהו על הוועדה?

כאמל חואלד: אנחנו פנינו לחברים, ואני מניח שבמהלך יולי – החודש הבא - תתחיל הוועדה, כי הוועדה אמורה לסיים את עבודתה בסוף ספטמבר.

זאב אלקין: האם יש כבר הרכב?

כאמל חואלד: יש הרכב חלקי.

כאמל חואלד: חלק נתנו הסכמתם, חלק עוד לא קיבלנו את תשובתם.

כאמל חואלד: במהלך החודש הזה יהיה לנו הרכב סופי.

שלומית עמיחי: היתה כאן התמהמהות לא הכרחית במשרד.

שלומית עמיחי: היה כנראה ויכוח – לא הייתי שותפה לו.

שלומית עמיחי: יכול להיות שלו הייתי שותפה לו אז הייתי קצת מזרזת את העניין.

שלומית עמיחי: עלתה השאלה במזכירות מי צריך לקחת אחריות על הוועדה הזאת, ואשר על כן זה עבר משולחן לשולחן.

שלומית עמיחי: אני קיבלתי דיווח שהוועדה כבר קורמת עור וגידים.

שלומית עמיחי: כאמל, אני אמרתי אתמול לנוח, ואני אומרת לך עם פרוטוקול ועדת החינוך – לא חייבים לחכות לכל בן אדם שיחזור משנת שבתון כדי להקים ועדה.

שלומית עמיחי: אם יש קושי, אנחנו נתייעץ.

שלומית עמיחי: אפשר להתייעץ גם עם חבר הכנסת אלקין, אפשר להתייעץ עם בכירים.

שלומית עמיחי: אני יכולה להתייעץ עם נאוה בן צבי שיש לי קשרים מצוינים איתה עד היום הזה, ולהחליף, ולא לחכות בטור עד שתצליחו למנות, וזאת כדי שבאמת נעמוד בלוח הזמנים הזה.

שלומית עמיחי: הציפייה שלי היום היא לקחת את כל מה שנעשה כבר – ונעשה, ואתם סקרתם גם את כל מה שנעשה – ולשלב את זה עם מה שאנחנו קוראים ההתחדשות בחינוך, הצעדים המאוד משמעותיים שנעשים.

שלומית עמיחי: יהיו לנו בשנה הבאה למעלה מ-700 בתי ספר יסודיים שייכנסו כבר לאופק חדש.

שלומית עמיחי: משמע, יהיו שם גם שעות פרטניות.

שלומית עמיחי: אם הכלי הזה נבנה נכון, הוא יכול להיות לעזר רב לקידום הוראת המתמטיקה, במיוחד מקצועות כמו מתמטיקה, או אנגלית לתלמידים מתקשים, ואני עומדת על כך שגם למצטיינים, וזאת כדי שהשילוב הזה של העבודה בשעות הפרטניות, פלוס בחינה מחודשת של כל הנושא של המורים למתמטיקה – הכשרתם במכללות ובאוניברסיטה שזו סוגיה בפני עצמה, ותמרוץ של מורים למתמטיקה, לפחות באזורי פריפריה, ובמקומות שאנחנו מתקשים להשיג מורים.

זאב אלקין: דווקא הטענה של המשרד כאן היתה שאפילו במרכז הארץ במקומות שהם לכאורה במעמד סוציו-אקונומי גבוה, יש היום קושי גדול מאוד למצוא מורים למתמטיקה בעלי השכלה מתמטית.

זאב אלקין: זה לא בטוח שיש קושי למצוא מועמדים, יש קושי למצוא מורים שמלמדים.

זאב אלקין: האחוזים של המורים שמלמדים זאת ללא הכשרה גם במרכז הארץ, הם גבוהים מאוד.

זאב אלקין: הם פחות או יותר תואמים את התמונה הארצית.

זאב אלקין: תופעת ההזדקנות של המורים במרכז הארץ תוארה דווקא כבולטת יותר מאשר בפריפריה.

שלומית עמיחי: זה נכון, אבל אני צריכה לומר שיש מדיניות בממשלת ישראל שאני מאוד תומכת בה, והיא בראש ובראשונה לחזק את הפריפריות.

שלומית עמיחי: אם אני אוכל להעמיד מלגות ותמריצים אני בראש ובראשונה אוכל להעמיד אותם לטובת הפריפריה, ואני ארצה להעמיד אותם, אלא אם אין שם בעיה.

שלומית עמיחי: במקום שאין, ויש מקום ראויים, אז ובא לציון גואל – אין לי צורך.

שלומית עמיחי: אבל, במקום שיש בעיה, הם יהיו הראשונים לפתרון הבעיה.

שלומית עמיחי: אני רוצה לומר עוד משהו שהיה גם בעברי.

שלומית עמיחי: בזמנו היתה עמותת מורים יוצאי חבר העמים שעלו לארץ, ויצרו איזושהי קואליציה של חבורה של מורים.

בוריס שטירלמן: ארגון מורים עולים.

שלומית עמיחי: האם קראו לזה ארגון המורים עולים?

שלומית עמיחי: לא זכרתי את השם.

זאב אלקין: היה גם וגם.

זאב אלקין: יש כל מיני ארגונים.

שלומית עמיחי: אני אז עוד לא עבדתי בג'וינט, אבל ממשרד החינוך יצרנו חיבור עם ג'וינט ישראל.

שלומית עמיחי: אדוני מכיר את הסיפור.

שלומית עמיחי: אני יודעת שמשם באמת התחילו את השילוב של המורים ככוח עזר, לא כמורים בכיתה.

שלומית עמיחי: אני חושבת שהרעיון של לראות מי הם המורים, ולקחת את זה כפרויקט בפני עצמו במסגרת התוכנית הכללית שלנו לגיוס מורים טובים בחינוך, הוא רעיון שהוא תקף עד היום.

שלומית עמיחי: היתה אז בעיה של שפה ותרבות, אבל היום בכל זאת עברו כעשר שנים, ואני מניחה שחלק מהעולים החדשים כבר עברו את הלם הקליטה של העבודה עם הנוער הישראלי, והם כן יכולים למצוא את עצמם משתלבים.

שלומית עמיחי: אני אומרת פה גם לצוות שלי, וגם לוועדה שתקום, שזה אחד הפוקוסים שהייתי רוצה לראות אותם לנגד עינינו, כי צריך להגיד את האמת – הנכד שלי בא ואומר: "סבתא קיבלו אותי לכיתת מופת".

שלומית עמיחי: הוא לומד בעין כרם, בעין הרים, ולא במקום שיש קליטת עולי רוסיה.

שלומית עמיחי: אלא כיתת מופת הפכה לאיזשהו של מושג של כיתה של מתקדמים במתמטיקה.

שלומית עמיחי: בחלק אנחנו עושים הקבצות.

שלומית עמיחי: אבל, אני מרגישה שיש שם משהו שאנחנו צריכים לדעת ללמוד מהו, ולקחת ממנו את הטוב, את העיקר, וגם עם המורים שלו, כולל אם צריך לעשות תוך כדי עבודה קורסים מיוחדים, הכשרות מיוחדות, חונכות למורים וליווי.

שלומית עמיחי: אם אנחנו עושים ליווי מורה חדש, אז אנחנו נעשה פה ליווי למורה חדש שנקלט.

שלומית עמיחי: זאת דעתי בעניין הזה.

שלומית עמיחי: אנחנו לפעמים הולכים לפי הנוהל, ואנחנו מאוד צודקים.

שלומית עמיחי: אבל, אנחנו לא חכמים.

שלומית עמיחי: כי המערכת בסופו של עניין לא מנצלת משאבים, ולא מתקדמת בצורה הראויה.

שלומית עמיחי: אם כן, זוהי אחת מהמלצותיי לפעילות העתידית שאני מציעה שתהיה.

שלומית עמיחי: אני אומרת את זה גם על דעת יושבת ראש המזכירות הפדגוגית שתיאמתי איתה את הדברים שייאמרו כאן.

שלומית עמיחי: אני מציעה שאני אעצור כאן, ותכוון אותי לשאלות.

זאב אלקין: אני תיכף אשאל כמה שאלות, ואני מניח שחלק מהנוכחים בחדר ישמחו להגיב או לשאול.

זאב אלקין: אבל, בהתייחס למה שאמרת – קודם כל, את הרחבת, ושמת את הדגש על היסודי ששם אולי יש מקום לוויכוח, למרות שאני כמוך כאותה נוסחת פשרה יכול להיות שיש ויכוח לגבי כיתות א'-ג', ואולי ד'.

זאב אלקין: אבל, לגבי כיתות ה'-ו' נראה לי שקשה מאוד לקבל את הטענה שיכול להיכנס לשם מורה שלא קיבל הכשרה נאותה וללמד מתמטיקה, ומקסימום שהיה לו זה בגרות, וגם לגבי זה אף אחד לא בדק כמה יחידות, ומה הציון שלו.

שלומית עמיחי: גם יובל מציין בדוח שלו שהמשרד בכל זאת השקיע אלפי אלפי שעות בהכשרה מקצועית למורים למתמטיקה.

שלומית עמיחי: בחלקן היו הכשרות מעולות, ובחלקן היו הכשרות קצת פחות מעמיקות.

שלומית עמיחי: אבל, בכל זאת נעשתה פעולה בעניין הזה.

זאב אלקין: אמת, רק הבעיה היא שבכנסת הזאת כאשר התקיים דיון בזמנו על ההשתלמות, ציינו שתי עובדות נוספות לגבי אותה סדרת השתלמויות שהמשרד עשה.

זאב אלקין: האחת היא שאחוז גדול מאוד – נדמה לי כ-25% של המורים שעברו אותה – לא עברו את המבחן הסופי לאחר שני מועדי מבחן, והפקטור שעשו להם להעלאת הציון.

זאב אלקין: וכשנשאלה השאלה האם המורים האלה המשיכו ללמד, המשרד אמר: "אני לא יודע".

זאב אלקין: סביר להניח שכן, אבל אין לי מעקב על מה קורה עם המורה לאחר השתלמות, והאם מורה שלא עמד בדרישות בסוף ההשתלמות ממשיך ללמד או לא.

זאב אלקין: זה קצת מחזיר אותנו למהות הבעיה.

זאב אלקין: נקודה השנייה שאז לא היתה תשובה עליה, והיום כן ניתן לקבל אותה בזכות הלמ"ס – שאלנו מה אחוז מכלל המורים שמלמדים מתמטיקה בבית ספר היסודי הוזמנו להשתלמות?

זאב אלקין: המשרד אמר: "אני לא יודע, כי אני לא יודע כמה מורים מלמדים אצלנו מתמטיקה ביסודי, אני לא עושה מעקב, ואסור לי".

זאב אלקין: זה נאמר לפרוטוקול, ואני חושב שאני מצטט.

זאב אלקין: יובל גם היה באותה ישיבה, אז הוא זוכר.

זאב אלקין: אני חושב שאני מצטט נכון.

זאב אלקין: אנחנו אז הופתענו, אבל הסבירו לנו על קשיים, וארגוני מורים, וחוסר מעקב מה בדיוק מלמדים ביסודי, איזה מקצוע, ואיזה מורים, וכן הלאה, וכן הלאה.

זאב אלקין: אבל, היום יש תשובה לשאלה הזאת, כי באותם הנתונים של הלמ"ס יש תשובה שסך הכול ביסודי הם גילו כ-9,500 מורים למתמטיקה, וכ-3,000 בחטיבות ביניים, וכ-4,500 בחטיבה העליונה.

זאב אלקין: כלומר, יש כבר מספרים.

זאב אלקין: זה נעשה באמצעות קבצים של תשלומי משכורת.

זאב אלקין: אגב, את הקבצים האלה הם מקבלים גם ממשרד החינוך, אז בסופו של דבר כן יש דרך והלמ"ס ידע להפעיל אותה.

זאב אלקין: יוצא שסך הכול הופנו מתוך החינוך היסודי, אם אנחנו עושים תחשיב פשוט, נדמה לי שאז דובר על 2,500 מורים שעברו את ההשתלמות בשלבים השונים, ואנחנו רואים שמדובר בערך רק ברבע.

שלומית עמיחי: לא כל ה-9,000 הם חסרי השכלה.

שלומית עמיחי: אני מניחה שלפי זה הגיעו לכ-50%, וזאת באינטואיציה.

זאב אלקין: קצת פחות.

זאב אלקין: לא צריך אינטואיציה יש הרי נתון.

זאב אלקין: אם 18% הם בעלי הכשרה מתמטית בחינוך יסודי, ועוד 2,500 עברו השתלמות כשמתוכם 2,000 עמדו במבחן בסוף ההשתלמות הזאת, אז אנחנו מגיעים ל - - -

יובל וורגן: זה כבר קצת יותר.

יובל וורגן: הוספנו את שני השנתונים האחרונים, והגענו ל-4,000 בתוכנית ההתמקצעות.

שלומית עמיחי: הנה היושב ראש רואה שכן צריך אינטואיציה, ושאינטואיציה זה לא דבר רע.

זאב אלקין: יכול להיות שבסופו של דבר זה מגיע לחצי.

זאב אלקין: אבל, זה אומר שהבעיה קיימת.

זאב אלקין: אני רציתי למקד אותך מעבר לחינוך היסודי.

זאב אלקין: למשל, לחטיבת הביניים ששם בוודאי אין מחלוקת האם מורה למתמטיקה צריך להיות בעל הכשרה מתמטית, וגם שם אנחנו רואים שיותר מ-50% מהמורים נעדרי הכשרה כלשהי.

זאב אלקין: אמרתי שאין לנו עדיין נתון מלא על החטיבה העליונה.

זאב אלקין: אבל, גם שם אנחנו רחוקים מאוד מלהגיע למספרים של 90% או 100% מורים למתמטיקה שהם בעלי הכשרה מתמטית, אפילו ברמה של תואר ראשון.

זאב אלקין: אני פה כבית הלל, אני לא הולך בשיטה המחמירה של משרד החינוך שדרש תואר שני עם התמחות של מתמטיקה.

זאב אלקין: אבל, אפילו תואר ראשון עם התמחות של מתמטיקה לא נמצא שם.

זאב אלקין: זה רחוק רחוק מהאחוזים הגבוהים.

זאב אלקין: ולכן, גם אם שמים בצד את הוויכוח הפדגוגי העיקרי, וגם אם שמים בצד את השאלה שהיא רלוונטית לחינוך היסודי של כמה כיתות ללמד וכו', עדיין הבעיה היא מאוד אקוטית.

זאב אלקין: אם היינו היום במצב שהיינו אומרים שאנחנו בדרך עם תוכנית פעולה מאוד ברורה לפתור את הבעיה בחטיבה העליונה ובחטיבת הביניים ואז ניגש או נגשש את הדרך בחינוך היסודי, הייתי אומר או,קיי למרות שגם זה בעיה, והרבה פעמים מה שלא נעשה בחינוך היסודי אחר כך קשה מאוד לסגור פערים וכו' וכו'.

זאב אלקין: אבל, חלק ממה שאמרת אז היה רלוונטי לגבי החינוך היסודי.

זאב אלקין: אבל, אנחנו בבעיה בכל שלוש החזיתות, ובחטיבות הביניים היא לא פחות חמורה מהחינוך היסודי.

זאב אלקין: שם בכל מקרה מורה חייב לטייל, ושם בכל מקרה הדברים קיימים.

זאב אלקין: ולכן השאלה שלי אלייך, ולכן גם ביקשתי את הישיבה הזאת.

זאב אלקין: אנחנו יודעים שוועדות לוקחות זמן, וגם הפעם נוכחנו לדעת.

זאב אלקין: נדמה לי שכאשר יצאנו לדרך בחודש ינואר, אמרו לנו חכו חודש, חודש וחצי, אל תתחילו עם סדרת הישיבות כי אנחנו תוך שבועות נמנה את הוועדה, וכשתתחילו לעבוד יהיה לכם כבר בן שיח במשרד החינוך.

זאב אלקין: אני מאוד שמח היום שלא קיבלנו את ההצעה הזאת, כי היינו מחכים עד היום.

זאב אלקין: אני לא יודע מה היה קורה קודם – אם אנחנו היינו מתפזרים ככנסת, או שהוועדה היתה מתחילה לעבוד.

זאב אלקין: המרוץ הזה עוד קיים.

זאב אלקין: אבל, אני מאוד שמח שאנחנו נכנסנו לפעולה בלי לחכות.

זאב אלקין: לוקח זמן למנות לוועדות, וייקח להן זמן להגיש מסקנות.

זאב אלקין: אני מאוד שיש את מגבלת הזמן של ספטמבר, אבל אני כבר ארשה לעצמי אפילו לפרוטוקול לקחת את זה בעירבון מוגבל וזאת מניסיונות אחרים שהיו, כולל עם הוועדה הזאת.

זאב אלקין: בעקבות הסקירה שנתת השאלה שלי היא בשלושה מישורים.

זאב אלקין: ראשית, אף ועדה לא יוצאת לדרך בלי איזושהי ברכת דרך וכיווני פעולה.

זאב אלקין: השאלה היא, האם המשרד היום ערוך מעבר לדברים המאוד כלליים שאמרה כאן בזמנו יושבת ראש המזכירות הפדגוגית.

זאב אלקין: אני הזכרתי את שלוש המסלולים, וגם את התייחסת אליהם.

זאב אלקין: מדובר בעולים, היי-טק.

זאב אלקין: את לא התייחסת להיי-טק, אבל היא אז דיברה על היי-טק.

זאב אלקין: בעיניי, זה יפה ומעניין, אבל זה יותר אזוטרי.

זאב אלקין: אבל, אני לא יודע אם זה מספרים גדולים של אנשים שיבואו בסופו של דבר.

זאב אלקין: הכיוון השלישי הוא תגבור מסלולי הכשרה, ועידוד אנשים להיכנס לתחום הזה.

זאב אלקין: מעבר לאמירה הכללית של שלוש הכיוונים, האם המשרד מנסה כאיזשהו נתון של תחילת עבודה לוועדה, לגבש משהו יותר פרטני מבחינת יעדים, לוחות זמנים וכו' וכו'?

זאב אלקין: הרי אף ועדה לא עובדת בחלל ריק, אלא היא מקבלת איזושהי מטלה.

זאב אלקין: אסור לה בכלל לפנטז בלי להכיר את המגבלות.

זאב אלקין: אי אפשר לדון על הנושא הזה בלי זיקה לחוק עובדי הוראה, כי עד שאנחנו נדבר, והוועדה תמליץ וכו' וכו' יכול להיות שהחוק יעשה את זה בסופו של דבר.

זאב אלקין: כי עד כמה שאני מבין את החוק, ועוד נגיע לדון בו כאן בהרחבה, החוק בא ואומר את הסטנדרט שאיתי דיבר עליו כאן כסטנדרט שקיים ברמת הכרזה, אבל ללא אכיפה.

זאב אלקין: החוק אומר את זה בלשון החוק עם אחריות פלילית של המנהל ושל המורה שלא עומדים בזה.

זאב אלקין: זה כמובן מחמיר מאוד.

זאב אלקין: אני לא יודע אם זה לא ישתנה כאן בכנסת.

זאב אלקין: כבר שוחחנו עם החברים שלנו מארגוני המורים מה תהיה עמדתם לגבי דבר כזה.

זאב אלקין: החוק אומנם נותן תקופות ביניים, ותקופות מעבר.

זאב אלקין: אבל, זה ברור שהוא מוביל לקראת הכיוון שאנחנו שמים אותו כאן על השולחן עם עובדה מאוד פשוטה והיא שמורה צריך להיות בעל הכשרה מקצועית בתחום שהוא מלמד.

זאב אלקין: השאלה הראשונה שלי היא על אותה הכוונה של הוועדה, מה אתם רוצים ממנה?

זאב אלקין: תוכנית פעולה לאיזה לוחות זמנים, באיזו פרמטרים וכו' וכו'?

זאב אלקין: כי ללא זה נראה לי שאפילו הוועדה הטובה ביותר שתשב חודשיים וחצי בתדירות כמו שוועדות מהסוג הזה יכולות לשבת, עם כל המגבלות של החברים שיושבים בהן, לא תוכל לשים תוצר משמעותי.

זאב אלקין: זה יהיה מקסימום עוד נייר שיובל יכתוב עליו אחר כך, בעוד שנתיים או שלוש.

זאב אלקין: השאלה השנייה קשורה לשאלה מה קורה היום.

זאב אלקין: עד שיהיו מסקנות, ועד שנגיע – את בעצמך דיברת על לוחות זמנים קצרים של המערכות האלה.

זאב אלקין: הרושם שלנו היה שלא ניתן לפתור את כל הבעיה, אבל ניתן לנסות להתחיל להתקדם בפתרון הבעיה כבר בכלים הקיימים.

זאב אלקין: כי אם קיימים בשוק אנשים – לא אלה שצריך להכשיר אותם עוד שלוש שנים, אלא אנשים שיש להם את כל התעודות הדרושות, או שחסר להם רק מרכיב מאוד מסוים - שיש להם הכשרה במתמטיקה, ואם מדברים על עולים אז חסר להם ידע של שפה, או תעודת הוראה שזה עדיין יותר מהר מהכשרה של שלוש או ארבע שנים, האם לא כדאי להתחיל?

זאב אלקין: הדבר השלישי – קיימים מורים שכן רוצים לעבוד והם אפילו מלמדים, אלא שהם מלמדים לא מתמטיקה, או שהם מלמדים מחוץ למערכת ולא בתוך המערכת, או חצי רגל פנימה בתוך המערכת.

זאב אלקין: מצד שני, הם לא מצליחים לחדור פנימה לבדם כי המקום תפוס.

זאב אלקין: נוצר כאן אבסורד.

זאב אלקין: משרד החינוך קובע סטנדרט, ואחר כך הוא אומר שהוא לא אוכף את הסטנדרט כי הוא יודע שזו גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה כי אין מורים.

זאב אלקין: ואז במקביל, באותו מקום יש מורה שהוא מתאים לסטנדרט שהוא רוצה לעבוד, אבל הוא לא יכול לעבוד, כי מי שתופס את התקן זה מורה שמשרד החינוך לא אכף עליו את הסטנדרט.

זאב אלקין: זאת הסיטואציה שאפילו התחלנו להיתקל בה אחרי אותו ניסיון בתחום של מורים עולים.

זאב אלקין: התברר שברמה התיאורטית המשרד אומר שהוא כן רוצה, רק תביאו.

זאב אלקין: אבל, ברגע שהתחלנו להעביר התברר שזה יותר קשה.

זאב אלקין: לא התרשמנו שאנשים התחילו לקבל טלפונים תוך שבוע-שבועיים, עם הצעות להשתבץ בעבודה בבית ספר כזה או אחר.

זאב אלקין: מהמאגר שאנחנו העברנו עוד אף אחד לא קיבל תשובה.

זאב אלקין: יש הרבה מורים עולים במערכת, זה נכון.

זאב אלקין: זה גם עולה מנתוני הלמ"ס.

שלומית עמיחי: זה לא היה לפני עשר שנים.

זאב אלקין: נכון, זה קרה בכוח השוק.

זאב אלקין: נאמר כאן על-ידי אנשי המשרד הרבה פעמים שללא המורים האלה גם המצב בחטיבה העליונה היה נראה בערך כמו שהוא נראה בחטיבות הביניים.

גבי עטיה: זה מה שיקרה בעוד עשר שנים כשלא יהיה לך מורים למתמטיקה בחטיבה העליונה.

זאב אלקין: נכון.

זאב אלקין: רוב המורים העולים הלכו לחטיבה העליונה.

זאב אלקין: זה יותר קל, גם היה להם בדרך כלל תואר שני כך שמבחינה זו ההכשרה היתה מספקת.

זאב אלקין: הם השתבצו שם, וזה מה שהציל שם את המצב באופן חלקי.

זאב אלקין: יש, אנחנו לא אומרים שלא.

זאב אלקין: אנחנו רק אומרים שיכולים להיות יותר, ואלו שמלמדים בצד יכולים ללמד בדרך המלך.

זאב אלקין: הם כמובן רוצים את זה משום שזה תמיד תנאים יותר טובים משעות פה ושעות שם.

זאב אלקין: יש אנשים שיכולים להגיע לתחום הזה עם דחיפה קלה שאפשר וצריך לתת להם.

זאב אלקין: השאלה היא מה ניתן לעשות כאן במקביל לכל עבודת הוועדה ברמת המאקרו.

זאב אלקין: כי התחושה שלנו היא שאנחנו כאן עובדים נגד שעון החול, והחול הזה הולך ואוזל ושהמצב הולך ומחמיר.

זאב אלקין: לכן, אם נדבר רק ברמה תיאורטית וברמת ועדות אז אנחנו או אנשים אחרים יתכנסו בחדר הזה, וידברו על כך שהמצב הוא עוד יותר גרוע, ושהנתונים הבין-לאומיים הם עוד יותר גרועים, ויהיה כאן עוד דוח אחד של ועדה אחרת.

יהודה סקר: אדוני היושב ראש, כמו ועדת לנגרמן.

יהודה סקר: אחרי 15 שנה מנסים עכשיו להחיות אותו.

זאב אלקין: זה נכון בהרבה תחומים.

זאב אלקין: האתגר שאני רוצה לזרוק למשרד הוא לנסות לחשוב איזה מנגנון ניתן ליצור באמצעות האגף לעובדי הוראה, וגם אולי האגף של הכשרת עובדי הוראה, כדי לנסות ולהתחיל להתקדם במקביל לחשיבה של הוועדה.

זאב אלקין: יכול להיות שזה גם יעזור לוועדה, כי פתאום ברגע שיתחילו לעבוד בפועל יראו שבמסלול אחד זה הולך יותר טוב, ושבמסלול השני זה לא מעשי.

כאמל חואלד: אנחנו מודעים שאכן יש מחסור במורים למתמטיקה.

כאמל חואלד: המכללות לחינוך מכשירות כ-650 מורים למתמטיקה בשנה, 500 מורים בהכשרה סדירה, ועוד 150 מורים בתוכניות להכשרת אקדמאים להוראה - בוגרי אוניברסיטאות שפונים למכללות לשם הכשרה להוראה ולימודים לתעודת הוראה.

כאמל חואלד: סך הכול, 650 מורים.

כאמל חואלד: אנחנו מודעים לכך שזה אכן לא מספיק.

כאמל חואלד: לכן, אנחנו קבענו שמקצוע המתמטיקה הוא מקצוע מועדף.

כאמל חואלד: גם המדעים, גם האנגלית הם מקצועות מועדפים ולא רק מתמטיקה.

כאמל חואלד: זה אומר שמי שנרשם ללמודים במכללות להוראת אחד מהמקצועות האלה, זוכה למערך מסייע, והוא זוכה למלגה מועדפת בגובה של 5,400 שקל לשנה.

כאמל חואלד: עידוד ההרשמה למקצועות האלה גרם לכך שהשנה היתה עליה בהרשמה להכשרה להוראת מתמטיקה, לעומת השנה שעברה או שנתיים לפני זה.

כאמל חואלד: הנתונים מראים שמדובר בעליה ותוספת של 150 סטודנטים השנה לעומת שנה שעברה.

כאמל חואלד: אם כן, יש עלייה.

כאמל חואלד: המנכ"לית דיברה על תמרוץ, והוועדה שתצטרך לבחון דרכים נוספות לעידוד הרשמה במכללות, והכשרת מורים למתמטיקה, ואיך מעודדים יותר ויותר סטודנטים לפנות למקצוע המתמטיקה, ולהוראת המתמטיקה.

כאמל חואלד: הוועדה תצטרך לבחון גם כן דרכים נוספות, ורעיונות שעלו כאן בוועדה.

כאמל חואלד: צריך לבחון למשל את נושא מאגר מורים עולים, את מאגר אנשי ההיי-טק.

כאמל חואלד: דובר על מאגר שלישי של מורים שפרשו לגמלאות, פרישה מוקדמת, אולי אחוז מהם מוכנים ללמד.

זאב אלקין: החברים מארגון המורים העלו את זה.

לינה קונדרטייב: איך אנחנו יודעים שלאחר שהם סיימו את הלימודים הם יבואו לבית הספר?

גבי עטיה: השאלה שצריכה להיות היא כמה מגיעים לבתי הספר, וכמה עוזבים לאחר מספר שנים?

לינה קונדרטייב: זו אותה שאלה.

קריאה: עוד לפני השאלות שלכם יש שאלה.

קריאה: כמה פורשים, וכמה נכנסים.

קריאה: זה המאזן לראות כמה באמת זה מעלה?

לינה קונדרטייב: למשוך ללמוד זה משהו אחר מלמשוך לעבוד.

זאב אלקין: חברים, אני מזכיר לכולם שכאן את זכות הדיבור מבקשים, ולא לוקחים.

זאב אלקין: אני היחיד שיש לו פה את הזכות להתערב.

זאב אלקין: מי שידבר שיציג את עצמו.

זאב אלקין: זה גם חשוב לפרוטוקול, כי הפרוטוקול רק שומע, הוא לא רואה, והוא לא יודע לזהות.

כאמל חואלד: המאגר הרביעי שהוועדה תצטרך גם כן לחשוב עליו הוא איך מצליחים לגייס מורים מהמאגר הזה, הוא בוגרי מכללות שסיימו את הלימודים במכללות ולא פנו להוראה.

כאמל חואלד: היום הנתונים מראים ש-40% לא פונים להוראה, רק 60% נקלטים ומשתלבים במערכת.

זאב אלקין: לפני שבאים לאגף של כאמל ושואלים איך ניתן להגדיל את מספר האנשים שהולכים להכשיר את עצמם להוראת מתמטיקה, השאלה היא בסיסית יותר, והיא עלתה כאן במלוא חריפותה על-ידי מספר דוברים בישיבות הקודמות.

זאב אלקין: גם כאשר יש אדם שסיים מכללה להוראת מתמטיקה, והוא רוצה ללכת לבית הספר, הוא לא תמיד מוצא לו תקן.

זאב אלקין: ואז זה שוב חוזר יותר לאגף של איתי.

זאב אלקין: איך אנחנו יוצרים סיטואציה שהמערכת יודעת לכוונן את עצמה תוך כדי תנועה כבר היום עוד לפני שמתגברים ומעודדים, ומשלמים מלגה מועדפת למישהו שרק בעוד שלוש או ארבע שנים יגיע?

זאב אלקין: לא יכול להיווצר מצב שבבית ספר מסוים מלמד מתמטיקה מורה שאין לו שום הכשרה מתמטית, ואני מדבר בחטיבת הביניים ובחטיבה העליונה כי אני מדבר רק עליהם בשלב הראשון.

זאב אלקין: מצד שני, באותו מקום, ובאותו עיר, נמצא אדם שהוא כן בעל הכשרה והוא לא משתלב כי התקן תפוס.

שלומית עמיחי: אני רוצה לומר תשובה על כך, היא בוודאי לא התשובה האידיאלית, אבל אני חושבת שהיא התשובה הטובה ביותר שאני יכולה להגיד ברגע זה.

שלומית עמיחי: לפני כמה חודשים החלטתי לקחת את נושא תכנון עבודת המשרד כאחד הנושאים המרכזיים שארצה לטפל בהם.

שלומית עמיחי: בין השאר זה בשילוב של עבודה שעושים במשרד ראש הממשלה, והקמת יחידות לקביעת מדיניות ותכנון במשרדים השונים.

שלומית עמיחי: בזמנו היה במשרד החינוך אגף תכנון, הוא לא קיים.

שלומית עמיחי: היה סקר מורים שנעשה בתקופתו של בנצי דל לגבי המורים.

שלומית עמיחי: הוא היה סקר רחב ביותר.

שלומית עמיחי: אבל, היה קושי להפוך אותו למשהו מעשי שממנו לומדים מי חסר ואיפה, ומה צריך לעשות.

שלומית עמיחי: נבחר כבר הסמנכ"ל שיעסוק בנושא.

שלומית עמיחי: זה באמת בדרג בכיר, וזה אומר שאני נותנת משקל חשוב מאוד לעניין.

שלומית עמיחי: הנושא הראשון שיעסקו בו בעבודת המינהל הזה, כמובן בתיאום הכי מלא שיש עם אגף כוח-אדם והוראה, יהיה נושא תכנון מצבת המורים, עבודת המורים לטווח הרחוק, ולטווח הקרוב.

שלומית עמיחי: כלומר, זאת משימה מספר אחת של הצוות הזה משום שיש לנו פה ביצה ותרנגולת.

שלומית עמיחי: אנחנו מודעים לעניין שככל שאנחנו נעשה, נפעל, ונכשיר מורים אבל אם לא נשחרר קודם כל ידע מושכל ומסודר של איפה חסר, ולא רק בישיבות שאני עושה עוד חודש עם המחוזות כי זה כבר מאוחר מידיי, אלא לדעת כבר שנה קודם ולתכנן איפה - - -

זאב אלקין: השאלה היא מה זה חסר?

זאב אלקין: זה ברור לך למה אני מכוון.

שלומית עמיחי: בוודאי.

שלומית עמיחי: ראשית, איפה חסר משמע איפה עומדים מורים לפרוש, איפה אנחנו יודעים שאין מורה למתמטיקה והמנהל או המנהלת מצאו מן הגורן ומן היקב פתרון כי לא היה להם משהו אחר, אבל אין מורה למתמטיקה - על פניו זה דבר אחד.

שלומית עמיחי: הדבר השני שהוא קשה יותר לבחינה והוא יהיה צריך להיעשות עם עבודת הפיקוח באחריות המחוזות, והמפמ"רית – אבל צריך לזכור שמפמ"רית זה בן אדם אחד - זה באמת לעשות את הבדיקה היסודית הפרטנית, לא הסטטיסטית, בבית ספר על שם רבין, או בבית ספר על שם כצנלסון.

שלומית עמיחי: כלומר, מה קורה בכל אחד מבתי הספר הלכה למעשה.

שלומית עמיחי: זו עבודה שאני רואה אותה מעמיקה עוד יותר, וזה אולי אפילו שלב ב'.

שלומית עמיחי: אם אתה שואל, ואני מחזירה לעבודת הצוות, המנדט הראשון של הצוות יהיה ללוות עבודת תשתית לניתוח הידע, הנתונים שיש לנו לגבי המורים למתמטיקה.

שלומית עמיחי: כלומר, לראות איך המשרד נערך לזה, ולכוון לעבודה נכונה יותר, או מושכלת יותר של הפעילות הזאת - זה מנדט מספר אחד.

שלומית עמיחי: מנדט מספר שניים הוא לבחון את הדרכים השונות – וכאמל כבר פירט אותן – שעומדות היום, ושניתן להתאים אותן לעתיד כדי להבטיח שבכל מקום שאו חסר או ניתן לעשות את השינוי.

שלומית עמיחי: הדברים ייעשו יחד עם ארגוני המורים, כי אני לא יכולה להעניש מורה שלקחה על עצמה ללמד את המקצוע שהיא הכי לא אוהבת בעולם שקוראים לו מתמטיקה, והיא עושה את זה עשר שנים, ולהגיד לה לפרוש מוקדם ולצאת המערכת.

שלומית עמיחי: אני צריכה להסדיר את זה, והסדרה כזאת היא תהליך.

שלומית עמיחי: אנחנו נצטרך לבנות את המערכת.

שלומית עמיחי: לומר שאנחנו נראה שינוי בשנה הבאה?

שלומית עמיחי: תשובתי היא לא.

שלומית עמיחי: זה תהליך, זה לא יהיה בשנה.

שלומית עמיחי: מבחינתי, אני רואה בזה המשך נוסף לוועדת בן צבי.

שלומית עמיחי: היתה ועדה, והיתה התחלה של הכשרת המורים המקצועיים עם היבטים שונים.

שלומית עמיחי: אנחנו לא מדברים, אבל היה הרבה – ולא מספיק – בנושא של תוכניות לימודים.

זאב אלקין: כן, אנחנו נדבר על זה.

זאב אלקין: הסבב השני של הישיבות שלנו יתייחס לתוכניות לימודים, וספרי לימודים.

זאב אלקין: אנחנו בינתיים התמקדנו במורים.

שלומית עמיחי: היתה התפתחות לרעה בנושאי בחינות בגרות, ועכשיו שיפור לטובה.

שלומית עמיחי: כלומר, יש כמה נתיבים.

שלומית עמיחי: בנושא הזה אני אומרת שצריך את ההכשרה.

שלומית עמיחי: אני לא מציעה להתחיל בהכשרות מסיביות של אנשים חיצוניים לפני שאנחנו מסוגלים להגיד איפה אנחנו צריכים אותם.

זאב אלקין: לכאורה, לפי הנתונים הסטטיסטיים גם של הלמ"ס וגם של המשרד עצמו, התשובה לצערי לשאלה איפה צריכים היא מאוד פשוטה, וזה בכל מקום.

זאב אלקין: היא טענה שאפילו במקומות המבוססים ביותר אין כמעט בית ספר שחלק גדול מאוד מהמורים למתמטיקה הם בעלי הכשרה מתמטית.

שלומית עמיחי: אבל, אתה מדבר על צרכים אחד, ואני מדברת על צרכים שלי.

שלומית עמיחי: הצריך שאתה מדבר עליו הוא צריך תהליכי, הוא לא צריך שאני יכולה היום להגיד שהנה מצאתי מורה טוב למתמטיקה, והמורה הקיים החוצה.

שלומית עמיחי: קודם כל, מבחינתי כרגע "צריכים" זה על פניו הדבר הפשוט ביותר - פרשו שני מורים למתמטיקה, וחסרים לי.

שלומית עמיחי: את זה אני צריכה לפתור השנה, זו חובה מספר אחת.

זאב אלקין: אבל, כאן המערכת יודעת לסנכרן את עצמה, ובעידן של קיצוץ השעות זה לא קשה לה.

שלומית עמיחי: אני מקווה שעברנו את עידן קיצוץ השעות.

זאב אלקין: אבל, בגלל שהוא היה ממש לאחרונה אז מבחינה זאת אין תחושה שחסר הרבה.

זאב אלקין: יש אולי מקומות פה ושם.

זאב אלקין: קורה כאן מעגל סגור.

זאב אלקין: בא המשרד ואומר שהוא קבע כאן סטנדרט שהוא מאוד גבוה וראוי ואיתי דיבר עליו.

זאב אלקין: הסטנדרט הוא שמורה להיסטוריה לא ילמד אצלו מתמטיקה, וזה אסור בתכלית האיסור.

זאב אלקין: אחר כך בא המשרד ואומר שאין לו ברירה, ושהוא חייב למלא משבצת במערכת השעות, ולכן הוא מתיר למנהל בית-הספר להעסיק מורה להיסטוריה ללמד מתמטיקה, כי אין.

זאב אלקין: ואז השלב השלישי, כשבא מורה למתמטיקה ואומר שהוא רוצה ללמד בבית הספר הזה מתמטיקה, אומר המשרד שהוא כבר לא יכול מפני שהוא כבר לקח את המורה להיסטוריה ושהוא נתן לו ללמד מתמטיקה למרות שזה אסור בתכלית האיסור, ואיך הוא יזיז אותו עכשיו הצידה, וישים במקומו מורה למתמטיקה?

זאב אלקין: אני לא אומר שהתהליך הזה צריך להיות גורף.

זאב אלקין: אבל, אם התהליך הזה לא יתחיל ברמת המיקרו מהר ככל האפשר שום תכנון ברמת המאקרו לא יעזור.

זאב אלקין: אם המנהלים לא ירגישו שיש לחץ מצד המשרד שלוקחים בראש ובראשונה מורה שהוא בעל הכשרה מקצועית, ואחר כך הולכים לפתרונות הנוחים יותר ולא הפוך, אז זה לא ישתנה.

זאב אלקין: להיפך, זה יעמיק כי יהיו עוד יותר מורים, ואותו מורה להיסטוריה ילמד כבר לא 10 שנים, אלא 12 שנים עד שיגיעו, ואז זה יהיה עוד יותר קשה להזיז אותו וכן הלאה, וכן הלאה.

שלומית עמיחי: אני רוצה לענות על זה בדרך כך שמה שאני אומרת יוכל גם להתבצע.

שלומית עמיחי: לא הצהרה לעיתונות, אלא בפרקטיקה של החיים.

שלומית עמיחי: זה אפשרי לעשות אם אנחנו נמקד עוד היום כמה בתי ספר בכל אחד מהמחוזות שהם בתי ספר שבהם אנחנו יודעים קודם כל שההישגים הם נמוכים, שיש לנו בעיה וקושי, ובעבודה פרטנית לחלוטין עם מנהל בית-הספר והמפקח.

שלומית עמיחי: אנחנו נגידו לו: אתה ממילא צריך לקלוט שני מורים, בוא תעשה את השינוי – תסב מורה כזה למקצוע זה, ויש לנו מורה למתמטיקה.

שלומית עמיחי: ברגע זה אני מדברת פה אל הצוות שלי, ואני רוצה להציע שאנחנו נעשה את זה מדוד, וגם אם לא נגיע ל-100 בתי ספר אלא נגיע רק ל-40, 50 או 30 בתי ספר, אבל לנסות את זה כתהליך, כדי שאם נצליח השנה לבנות איזשהו מודל של עבודה אל מול מנהלי בתי הספר, אז נוכל בשנים הבאות כבר להציע תהליך כזה כסוחף יותר.

שלומית עמיחי: יכול להיות שבתי ספר שוחרי שינוי יכולים להיות כתובת טובה לזה, ולצורה כזאת של פעולה.

שלומית עמיחי: ממילא אנחנו ממקדים שם עבודה, ובואו נראה את מצב המתמטיקה.

שלומית עמיחי: אם אומנם שם יש לנו תופעה של מורים כאלה אז בואו ננסה קודם כל לתקן שם.

שלומית עמיחי: כלומר, אני מציעה למקד בכל מחוז מספר מסוים של בתי ספר.

שלומית עמיחי: להטיל על מנהל המחוז עם המפמ"רית לאבחן אותם, ולהגיד שלשם אנחנו חותרים, והפתרונות שכאמל מציע, בכוח האדם שהוא מציע, כולל גם מורים שמועסקים חלקית ויש אפשרות היום לתגבר את עבודתם.

שלומית עמיחי: אני חושבת שהמקור הכי זמין, ואולי הכי נוח שיש לנו.

זאב אלקין: מי הכתובת במשרד לתהליך כזה של הכשרה?

זאב אלקין: למי עלינו לפנות אם יהיו לנו שאלות נוספות?

שלומית עמיחי: יש לי כאן שילוב בין הכשרה ובין בתי הספר.

שלומית עמיחי: לגבי בתי הספר – הכתובת היא המינהל הפדגוגי שזה הגברת לאה רוזנברג, או מנהלות האגפים.

שלומית עמיחי: אבל, הגברת לאה רוזנברג.

שלומית עמיחי: ולגבי ההכשרה זה המזינים.

שלומית עמיחי: כאמל יהיה הכי נוח.

זאב אלקין: תודה רבה.

יעקב סבן: אני מהסתדרות המורים.

יעקב סבן: מעבר לעובדה שחסרים מורים במתמטיקה, יש בעיה יותר חמורה, והיא הבעיה שאין יד מכוונת.

יעקב סבן: יש עירוב תחומים, עירוב נושאים, ואין יד מכוונת שתאמר שלזה נעשה כך, ולזה נפתור כך.

יעקב סבן: הדוגמאות הן פשוטות.

יעקב סבן: אנחנו נמצאים היום לאחר ה-31 במאי שהוא המועד שבו מורים מקבלים מכתבי פיטורין.

יעקב סבן: יש לפניי רשימות – רשימת "אורט", ורשימת "עמל" - לא צריך להציג אותן.

יעקב סבן: רציתי לראות ברשימות שאין מורים למתמטיקה שמפוטרים או מצומצמים.

יעקב סבן: אבל, יש.

יעקב סבן: נכון, לא בדקתי אם המורים האלה הם בעלי תעודות או לא.

יעקב סבן: אבל, יש להניח שיש מהם גם מורים בעלי תעודות, או רובם בעלי תעודות.

זבולון אורלב: אז למה אתה חושב שהם פוטרו?

יעקב סבן: כי כותבים פה צמצום מגמה, צמצום בית ספר, צמצום של תלמידים.

יעקב סבן: כלומר, ישנם מורים.

זבולון אורלב: אין צמצום של שעות.

שלומית עמיחי: לא, אין.

זאב אלקין: אין צמצום שעות ברמת המאקרו, אבל יכול להיות שברמת המיקרו של בית ספר יש צמצום תלמידים.

יעקב סבן: אני פתחתי ואמרתי שאין יד מכוונת.

יעקב סבן: משרד החינוך שהוא נותן סחל"ם לכל הבעלויות אמור לדעת מה קורה ב"אורט", ב"עמל", ב"נעמת", ובכל הבעלויות.

יעקב סבן: עיקר הבעיה היא בעיריות.

יעקב סבן: בשונה מכם, אני לא רואה את הבעיה ביסודי.

יעקב סבן: אני אומר שביסודי עד 1995 לא היה נדרש תואר כדי להגיע ליסודי, וכל מורה שהגיע ליסודי הגיע כמורה כולל ומתמטיקה, לאו דווקא מתמטיקה, ואמרתי זאת בישיבות הקודמות.

יעקב סבן: היום רוצים לשדרג את זה, וזה טוב.

יעקב סבן: אבל, קודם נפתור את הבעיה העיקרית שזה העל-יסודי.

יעקב סבן: זה יהיה חמור מאוד אם ילמדו שם מורים ללא תארים.

יעקב סבן: בוודאי שלגבי חטיבות הביניים.

זאב אלקין: זה לא בעיה של מורים בלי תארים כי בנתונים של הלמ"ס תארים יש, אבל הם בתחומים אחרים, ולא בתחומים שהם מלמדים.

יעקב סבן: סליחה, אני אתקן – אתה צודק.

יעקב סבן: לא בעלי תעודת הוראה במתמטיקה או בתחום הנדרש.

יעקב סבן: יתרה מזאת, לפני ארבע שנים משרד החינוך פיטר עשרות או מאות מורים למדעים, והיום צועקים "גוואלד", ושאין מורים למדעים.

יעקב סבן: אלו דברים של יד מכוונת, ושאתה מודע להם יום יום, שעה שעה.

יעקב סבן: אני רואה את הבעיה מתחת לפנס.

יעקב סבן: יש מורים למתמטיקה, הם קיימים היכן שהוא.

יעקב סבן: המורים האלה למדו ועזבו את המקצוע כי השכר לא הולם, או כפי ששמענו פה שהם עבדו שנה או שנתיים ועזבו כי משום מה זה לא נראה להם.

יעקב סבן: כלומר, אם אנחנו רוצים לעודד היום, ולא כפי ההצעה המבהילה ששמענו לנסוע לרוסיה ולחפש אלף מורים כשישנם פה מורים מרוסיה שעדיין לא נקלטו כמו שצריך – אני מחפש פה מורים מהם.

יעקב סבן: אני מתאר לעצמי שהם מפוטרים פה בגלל מנטאליות ובגלל סיבות אחרות.

יעקב סבן: לגבי התעודות - אני לא מאמין ששם - - -

זאב אלקין: זה הוצע כאן סביב השולחן.

זאב אלקין: אני הצעתי קודם לקלוט את המורים שיש פה.

יעקב סבן: הוועדה תעשה טוב עם המקצוע הזה אם היא תעשה סדר, וזאת הצעתי.

יעקב סבן: דהיינו, לחלק את זה לשלושה פרמטרים: בית ספר יסודי בנפרד, חטיבות ביניים בנפרד, תיכון בנפרד – מה הדרישות, מה הרצוי ומה המצוי, כיצד ניתן לעודד.

יעקב סבן: ברגע שהדברים האלו יהיו אולי לא יצטרכו אפילו ועדות, אלא יהיה צריך ליישם את ההחלטות.

זאב אלקין: תודה רבה.

מרק אפלבאום: אני ממכללת קיי בבאר שבע שהיא מכללה להכשרת מורים.

מרק אפלבאום: ראשית, אני ארשה לעצמי לא להסכים עם נציג הסתדרות המורים שהוא לא רואה בעיה חמורה דווקא בבית ספר יסודי, כיוון שלדאוג לאהבה למקצוע המתמטיקה בחטיבה לאחר שילד בא עם פחדים – ואני לא רוצה לקרוא לזה שנאה למקצוע – זה מאוד מאוד קשה גם אם אנחנו נגייס את המורים הכי מקצועיים שיש.

מרק אפלבאום: לרוב, זה יהיה כבר כיבוי שריפות, ומרתון לבגרות.

מרק אפלבאום: זה בהחלט לא מתקבל על הדעת שיש בעיה חמורה בעל-יסודי שחלק מהמורים אולי לא מקצועיים.

מרק אפלבאום: אבל, הטובים ביותר חייבים להגיע לבתי הספר היסודיים, וזאת אם אנחנו לא רוצים לאבד את הדור הבא.

מרק אפלבאום: אם אני זוכר נכון – ואולי המנכ"לית תתקן אותי – יש החלטה שגם בגיל הרך, ושגם בבתי הספר היסודיים ילמדו מורים מקצועיים מתמטיקה, ושלא יתקבלו ללמד מתמטיקה שלא עברו את ההכשרה המתאימה.

זבולון אורלב: זאת המלצה של ועדת הררי מ-1992.

שלומית עמיחי: ועדת הררי, ואחר כך ועדת בן צבי.

מרק אפלבאום: אני מכשיר את המורים לבית הספר היסודי, ולגיל הרך.

מרק אפלבאום: לדעתי, מספר השעות שהם מקבלים הוא גם כן לא מספיק.

מרק אפלבאום: אבל, ההכשרה ישנה.

מרק אפלבאום: ישנו מסלול שנותן תואר ראשון B.Ed לבית יסודי, עם התמחות במתמטיקה לגיל הרך.

מרק אפלבאום: לדעתי, אין מספיק סטודנטים, ואני שמח לשמוע שיש גידול באופן כללי בארץ.

מרק אפלבאום: אבל, אני לא רואה את זה בשטח.

מרק אפלבאום: אבל, יכול להיות שהוא ישנו במכללות אחרות.

מרק אפלבאום: אני רואה את הבעיה כמכלול קצת יותר גדול.

מרק אפלבאום: לרוב, אלה שפונים הם לא אלה שהייתי רוצה שילכו ללמד את ילדינו, כך שאנחנו למעשה בוחרים ממה שיש, ולא ממה שהיינו רוצים לבחור.

מרק אפלבאום: לדוגמה, לבית הספר היסודי לא באים כאלו שסיימו 5 יחידות מתמטיקה, וב-4 יחידות יש מעטים מאוד.

מרק אפלבאום: אנחנו עושים את המקסימום בנקודה שבה אנחנו נמצאים, אבל זה ממה שיש.

מרק אפלבאום: לגבי התמקצעות שהוזכרה קודם על-ידי חבר הכנסת אלקין - התמקצעות היא תרופה מצוינת לאלה שחסר להם קצת.

מרק אפלבאום: הם מלמדים מתמטיקה, והם מאוד רוצים ללמוד כי חסר להם קצת בהשכלה.

מרק אפלבאום: אבל לרוב, אלו גם כן אנשים שהמערכת אילצה אותם מסיבה זו אחרת ללמד מתמטיקה.

מרק אפלבאום: אני לא מספר לכם דברים תיאורטיים, אני עובד בהתמקצעות, ואני רואה את האוכלוסייה.

מרק אפלבאום: מדובר באנשים שספגו בדרך כלל טראומות קשות במתמטיקה בהיותם תלמידים, ואחר כך אולי בהיותם סטודנטים לכל מיני מקצועות שהם לא מתמטיים.

מרק אפלבאום: בהתמקצעות אני מנסה להוציא מהם הטראומה, ובגדול אני עושה להם פסיכותראפיה.

מרק אפלבאום: אני לא בטוח שאני אצליח.

זאב אלקין: ואם יעשו פסיכותראפיה לתלמידים שהם מלמדים אותם?

שלומית עמיחי: זאת הסיבה שלאט לאט אין לנו מורים למתמטיקה.

יעקב מוזגנוב: אני יו"ר עמותת מפ"ת שהוא מרכז פדגוגי שעובד בשיתוף פעולה עם בית ספר "שבח מופת" בתל-אביב.

יעקב מוזגנוב: בין החברים שלנו יש גם פרופסורים מאוניברסיטת תל-אביב.

יעקב מוזגנוב: בהתחלה פעלנו בבית ספר "שבח מופת", וב-15 השנים האחרונות אלפי תלמידים למדו בבית הספר "שבח-מופת".

יעקב מוזגנוב: יש שם אלופים באולימפיאדה בארץ ובעולם.

יעקב מוזגנוב: אני וחבריי אופטימיים.

יעקב מוזגנוב: אנחנו יודעים שיש פוטנציאל גדול בחינוך בארץ.

יעקב מוזגנוב: אבל, אנחנו גם רואים שהמצב גם במתמטיקה, ובמקצועות אחרים הוא רע, והוא נהיה יותר ויותר רע משנה לשנה.

יעקב מוזגנוב: כולנו רוצים לעזור לתלמידים ולמורים, ולהזמין יותר ויותר מורים לבתי הספר שלנו, גם מורים חדשים.

יעקב מוזגנוב: יש לנו כמה רעיונות איך אנחנו יכולים לעזור ולעבוד ביחד.

יעקב מוזגנוב: אני מקווה שהחברים שלנו, גם המורים המנהלים שלנו, יכולים להגיד איך אפשר לעשות זאת.

שלומית עמיחי: אני נענית לאתגר, ולאמירה הזאת שלך.

שלומית עמיחי: כאמל, אני רוצה לבקש ממך, וגם מד"ר תומר, וכמובן מהמפמ"רית למתמטיקה שהיא פשוט בחוץ לארץ אחרת גם היא היתה פה, לארגן מפגש עם סמינר של חצי יום שבו יהיו צוותים מומחים.

שלומית עמיחי: אני מניחה שנעשו דברים בעבר, אבל אני בהחלט חושבת שזה נכון גם בחינוך העל-יסודי, וגם בהכשרת מורים.

שלומית עמיחי: אני אומרת את הדבר הבא היום - בעבר אני לא הייתי אומרת, החיים הם יותר חזקים מהעקרונות שלנו לפעמים - אם תגיעו למסקנה שאפשר לפתוח כיתת "מופת" במכללה אחת או שתיים שתעשה הכשרת מורים בתוך הלימוד ש"מופת" נותנים והניסיון שלהם, בנוסף כמובן למה שנותנים רגיל, אני מאוד בעד, כי החיים לימדו אותנו שזה עובד, וזה עובדה.

שלומית עמיחי: בואו נלך קצת לעובדות.

שלומית עמיחי: אם כן, גם סמינר של כמה שעות להיכרות, ללמידה, למפגש, לשאלות, וגם מחשבה על הכשרת מורים בכיוון של היכרות עם החומר.

שלומית עמיחי: זה ישמש גם לוועדה אחר כך כחומר.

זאב אלקין: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: השאלה שאנחנו דנים בה היא כמעט – פחות או יותר – כמו איך לנהל את מערכת החינוך.

זבולון אורלב: יש מקצוע שהוא בהסכמה רחבה מאוד שהוא אחד מהמקצועות החשובים ביותר של מערכת החינוך, שהוא גם דוגמה שתהליך החינוך הוא ליניארי ולא מודולארי.

זבולון אורלב: כלומר, אם החמצת את לוח הכפל כנראה שגם המורה המצטיין ביותר בחטיבת הביניים לא יעזור לך כבר שום דבר.

זבולון אורלב: ישבו שתי ועדות מאוד רציניות.

זבולון אורלב: את האחת הזכרתי וזו ועדת הררי שישבה בראשית שנות ה-90.

זבולון אורלב: הוועדה השנייה ישבה בראשית שנות האלפיים.

זבולון אורלב: אני יכול להעיד בפניכם שההנהלות והשרים של משרד החינוך אישרו ואימצו, או לפחות הודיעו שמאשרים ומאמצים את ההמלצות של שתי הוועדות האלה.

זבולון אורלב: איך אמר פעם אלכס אנסקי בפרסומת: "מה צריך לעשות?

זבולון אורלב: לעשות".

זבולון אורלב: כלומר, אין בחינוך קיצורי דרך, ואין פטנטים, ואין קומבינות.

זבולון אורלב: אין קיצור דרך בהכשרה, ואין קיצור דרך בהשתלמות, ואין קיצור דרך בהדרכה.

זבולון אורלב: אין קיצורי דרך.

זבולון אורלב: להיפך, ככל שהמקצוע הוא יותר מורכב, ויותר מסובך, אז כך נדרשים יותר להקפיד שהתהליכים האלה יתממשו.

זבולון אורלב: לצערי, זה לא התקיים.

שלומית עמיחי: חלקית.

זבולון אורלב: חלקית, אני מקבל את התיקון.

זבולון אורלב: לפי דעתי מה שצריך לעשות – אולי כמו שעשו על ועדת קרמניצר שנהר – זה להקים מינהלת קטנה במשרד שזה יהיה ייעודה ותפקידה.

זבולון אורלב: היא תיקח את ההמלצות, ותשב על הורידים למנכ"לית, לסמנכ"לים, לראשי המינהלים, ותמסור דוח אחת לשלושה חודשים מה מתקדם.

זבולון אורלב: כל מה שצריך לעשות ידוע.

זבולון אורלב: לא צריך להשקיע עוד בחשיבה מה צריך לעשות.

זבולון אורלב: יכולים לעשות את סדרי העדיפויות שכאן בוועדה אנחנו לא יכולים לעשות, כי אף פעם התקציב לא יספיק לכול, וכן התקנים.

זבולון אורלב: מישהו במשרד החינוך צריך לקחת הכול, ולעשות תוכנית.

זבולון אורלב: אז גם ייפתרו הבעיות שהעלה מר סבן.

זבולון אורלב: הוא אומר שיש משאבי הוראה במתמטיקה לא מנוצלים, ואני כמעט בטוח שהוא צודק.

זאב אלקין: בטוח שהוא צודק.

זאב אלקין: אני אמרתי שבתחום של מורים עולים בעזרת קריאה אחת הגענו לכמעט 100 אנשים שמציעים את עצמם.

זבולון אורלב: אני מסכים איתך.

זבולון אורלב: אגב, גם בתוך משרד החינוך בין מחוז למחוז.

זבולון אורלב: יכול להיות שבמחוז אחד יש עודף ושם מפטרים ביסודי, ובמחוז שני לא.

זבולון אורלב: אם כן, הצעתי הפשוטה היא להקים מינהלת מצומצמת אצל רוזנברג שתדווח, ואולי גם תמסור דיווח לוועדה הזאת.

זבולון אורלב: אנחנו לא באים להחליף את הרשות המבצעת.

זבולון אורלב: האם זוהי ועדת משנה שפועלת בראשותך?

זאב אלקין: לא, זה לא ועדת משנה.

זאב אלקין: זוהי סדרת ישיבות של ועדת החינוך.

זבולון אורלב: אם כן, ימסרו לוועדה דוח אחת לשלושה חודשים או לחצי שנה, ועל ידי כך אנחנו נדע שהעסק הזה מתקדם – זאת הצעתי.

לינה קונדרטייב: אני מנהלת בית ספר ערב מפ"ת באריאל.

לינה קונדרטייב: אני הייתי חברת מועצת העיר בקדנציה הקודמת, ועכשיו אני גם מנהלת את אגף ההשכלה במתנ"ס.

לינה קונדרטייב: במהלך כל חיי אני מתעסקת בחינוך.

לינה קונדרטייב: ברוסיה הייתי מורה לאנגלית.

לינה קונדרטייב: כל מה שאפשר לעשות וכל מה שצריכים לעשות ידוע.

לינה קונדרטייב: אבל, זה לא מספיק למשוך סטודנטים ללמוד, כי המקום שבו הם עובדים הוא לא אטרקטיבי.

לינה קונדרטייב: בית הספר הוא היום מקום לא אטרקטיבי.

לינה קונדרטייב: איך אפשר לעבוד עם הסטאטוס שיש למורה?

לינה קונדרטייב: כל אחד יכול לעשות הכול למורה, אין הגנה מההורים.

לינה קונדרטייב: המורה לא מרגיש טוב בבית ספר.

לינה קונדרטייב: הכיתות עם 40 תלמידים ומעלה.

גבי עטיה: זה לא רק במתמטיקה, אלא בכל המקצועות.

לינה קונדרטייב: נכון, אבל מתמטיקה זה חלק מבית הספר.

לינה קונדרטייב: זה גם כן חלק מאוד חשוב.

לינה קונדרטייב: המנכ"לית אמרה איך אפשר לומר שזה יותר חשוב או פחות חשוב.

לינה קונדרטייב: זה יותר חשוב ויותר קשה, ולכן אולי צריך לשנות ולשפר את התנאים של המורים ולתת להם סטאטוס.

לינה קונדרטייב: זה לא סוד שאנחנו מקבלים שביתות כל שנה.

לינה קונדרטייב: זה לא בא ממקום ריק.

לינה קונדרטייב: זה בא משום שהמצב הוא מאוד קשה והוא נהיה יותר ויותר גרוע.

לינה קונדרטייב: בבית הספר יש לנו מדיניות של "חנונים", ושלא טוב להיות תלמיד טוב, ושזה לא באופנה.

לינה קונדרטייב: אולי צריך לשנות את זה, ולעשות מדיניות אחרת שבה התלמיד הטוב יקבל תמיכה.

שלומית עמיחי: האם האווירה בבית הספר שלך בערב היא יותר טובה?

לינה קונדרטייב: על הבסיס של בית-הספר שלנו אפשר לעשות קורסים, כי אנחנו מוכנים.

לינה קונדרטייב: אני מאוד גאה בכך שאני גייסתי את המורים הכי טובים שיש באריאל.

לינה קונדרטייב: הם מלמדים בבית ספר רגיל בבוקר, ובערב הם מלמדים אצלנו.

לינה קונדרטייב: מורים מחטיבה מלמדים עכשיו ילדים קטנים מגיל 4.

לינה קונדרטייב: הם מכינים לכיתה א', ואחר כך עולים, עולים ועולים, וזה מאוד טוב.

לינה קונדרטייב: יש לנו גם פרויקט מצטיינים שהוא פרויקט משותף שלנו עם העירייה.

לינה קונדרטייב: לפרויקט הזה אנחנו מקבלים תלמידים לפי המלצות של בתי הספר היסודיים.

לינה קונדרטייב: כל התלמידים שלנו אחר כך עולים לכיתות "מופת", ולכיתות שבהן הרמה יותר גבוהה.

לינה קונדרטייב: לפי הניסיון, הידע והרצון, יש מה ללמד, ויודעים איך, ומוכנים.

שלומית עמיחי: ההבדל הוא שזה רק אלה שרוצים, וההורים שלהם רוצים.

שלומית עמיחי: אלייך מגיעים אלה שההורים רוצים, והם רוצים.

שלומית עמיחי: שם כבר יש מוטיבציה.

לינה קונדרטייב: נכון, אבל אני אומרת שאנחנו יכולים לחלק את הידע שלנו עם מי שלא רוצה ללמוד וללמד אצלנו.

זאב אלקין: תודה רבה.

גבי עטיה: אני מארגון המורים.

גבי עטיה: אני גם מורה למתמטיקה בחטיבה העליונה.

זאב אלקין: מצוין, ואני אעיר הערת ביניים.

זאב אלקין: יובל אפילו קפץ כשהצגת את עצמך סוף סוף, כי אנחנו בסדרת הישיבות האלה אנחנו חיכינו הרבה זמן עד שארגון המורים יכבד אותנו בנוכחותו.

זאב אלקין: אני מאוד מאוד שמח שלחבר מהסתדרות המורים הצטרף עכשיו גם נציג מארגון המורים, ועוד מורה למתמטיקה.

גבי עטיה: בהתייחס לדבריו של מר סבן – לדעתי, אין פיטורין בחטיבות העליונות ב"אורט" אם אין קיצוצים בבית הספר כתוצאה מקיטון במספר התלמידים.

גבי עטיה: יש מעט מאוד, מעט מאוד, פיטורים כאלה.

גבי עטיה: אם אינני טועה – ותתקן אותי מנכ"לית משרד החינוך - הוא מדבר על פיטורים פדגוגיים, ולא היה דבר כזה בתקופה שאני מכיר.

גבי עטיה: כלומר, אלו פיטורים של מישהו שבכלל יוצא ממערכת החינוך, כך שהפיטורים שעליהם אתה מדבר זה עקב קיצוצים במספר התלמידים, וקיטון ברישום.

יעקב סבן: התכוונתי יותר שיש מורים - - -

יעקב סבן: לגבי המורים בתיכון שמגישים – הלוא כל המורים בחטיבות העליונות החל מכיתה י' נמדדים מידי שנה בשנה במבחני הבגרות.

יעקב סבן: למנהל יש סמכות, והוא מעביר את המסר הבא: "אם אתה לא תהיה בסדר, תחשוב היכן תהיה בשנה הבאה".

יעקב סבן: כך שהשאלה שקדמה לכך האם אנחנו יורדים לפרטי פרטים מה ההשכלה, או האם המורה עומד בדרישות הסף של משרד החינוך, היא שאלה משנית כרגע בעיניי.

יעקב סבן: מפני שהמורה עומד מידי שנה במבחן התוצר.

זאב אלקין: קודם כל, זה לא נכון לגבי חטיבת הביניים.

יעקב סבן: אמרתי חטיבה עליונה.

זאב אלקין: גם בחטיבה העליונה אנחנו עדים לירידה בתוצאות הבגרות, ואנחנו לא עדים לתופעה שמנהלים שמחליפים מורים כתוצאה מהירידה הזאת.

יעקב סבן: המורים מבינים את עצמם לאט לאט, והם עושים את זה די יפה.

יעקב סבן: לגבי המצב שבו אנחנו נמצאים כרגע מול המורים לאנגלית, למשל.

יעקב סבן: היום אין מורה לאנגלית שיוצא לגמלאות, ואיתי הדר יתקן אותי.

שלומית עמיחי: זו סגולה לאריכות ימים.

יעקב סבן: זו סגולה לאריכות ימים.

יעקב סבן: אבל, אני הולך באותו כיוון שעליו דיברת – שאתה יודע שהולכים ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה, אבל לא מגיעים להוראה.

יעקב סבן: ולכן השאלה היא, איך באמת מנתבים את המורים למקצוע ההוראה במתמטיקה כי לא מגיעים.

זאב אלקין: אין צורך.

יעקב סבן: זה לא שאין צורך.

זאב אלקין: לא, אין צורך.

זאב אלקין: כשאני יושב כאן ואני אפילו מקשיב למנכ"לית שאומרת ברמת המאקרו: אני לא יודעת להזיז מי שהוא לא מורה למתמטיקה, אבל כבר מלמד מתמטיקה.

שלומית עמיחי: לא, לא אמרתי: אני לא יודעת להזיז.

שלומית עמיחי: אני לא יודעת לכפות על הזזה.

שלומית עמיחי: אני חייבת לעשות את זה בהסדר, ואני יודעת יפה מאוד לעשות הסדרים.

זאב אלקין: זה נכון.

שלומית עמיחי: אלה בניי, ואלה הם בניי.

גבי עטיה: יש כן צורך.

גבי עטיה: זריקת ההחייאה המלאכותית שנתנו העולים החדשים הולכת ואוזלת, וזמננו מתקצר בנושא הזה.

גבי עטיה: בעתיד אנחנו נגיע לבעיה מאוד מאוד קשה, והיא לא רחוקה.

גבי עטיה: השאלה היא, איך מנתבים את המורים להוראת המתמטיקה.

שלומית עמיחי: אני מדברת על דברים, ואני מבקשת מכם סליחה על זה שבאמירתי אני לא אומרת מה יהיה מחר.

שלומית עמיחי: אבל, אני כן רוצה להגיד מה יהיה מחרתיים.

שלומית עמיחי: אחד הנושאים שבאמת גם בזכות הרפורמה, אבל לא מחובר דווקא לרפורמה, זה מהלך שאנחנו מתחילים אותו עכשיו.

שלומית עמיחי: חבר הכנסת אורלב אמר מינהלת.

שלומית עמיחי: אבל, אני לא רוצה לדבר על מינהלת כי זה תיכף מעורר רושם של מכונית, משכורת, ולא זו הכוונה.

שלומית עמיחי: אנחנו מקימים צוות מיוחד שתפקידו לעסוק בגיוס מורים למערכת.

שלומית עמיחי: אנחנו קוראים לזה הטובים בחינוך.

שלומית עמיחי: אגב, לא לחינוך כדי שלא יתפרש שאלה שנמצאים הם לא טובים, כי זה לא המסר.

שלומית עמיחי: אבל, זה אומר: בואו תצטרפו אלינו כי הטובים מגיעים לחינוך.

שלומית עמיחי: אנחנו נמצאים בקשר עם הרבה יוזמות, הרבה קבוצות של צעירים, גם במסגרת מרחב פתוח שעשינו רק בשבוע שעבר כש-450 מורים ומורות התכנסו יחד לחשוב איך יוצרים התחדשות בחינוך, בחינוך היסודי, בחינוך העל-יסודי, באוניברסיטאות, מהמכללות.

שלומית עמיחי: הם יעסקו פתוח לגמרי בחשיבה עם המון רעיונות שעלו.

שלומית עמיחי: קבוצת סטודנטים מקסימים למתמטיקה, וחבר'ה נהדרים אומרים: אנחנו רוצים חינוך, אנחנו לא חותמים לך שמהיום אנחנו נגמור את הקריירה שלנו כמורים.

שלומית עמיחי: אבל, אנחנו רוצים להיכנס למערכת, ובואי תעזרי לנו כבר ביוזמות של להתחיל עם זה, נמשיך עם זה.

שלומית עמיחי: אולי זה יהיה חצי משרה.

שלומית עמיחי: מכל מקום,,הם מכל מקום מאוד מתעניינים.

שלומית עמיחי: יש לי הרגשה – וזה בימים שאני אופטימית, זה לא כל יום, וגם אתם אמרתם מילים אופטימיות - בעניין שיש היום כן רצון.

שלומית עמיחי: אנשים מבינים שהחינוך זה שלהם, זה לא רק שלנו.

שלומית עמיחי: וכשאני אומרת אנשים זה כולל גם צעירים, צעירים יותר, צעירים פחות.

שלומית עמיחי: אבל, לאו דווקא גמלאים, אם כי אני גמלאית אז אני לא יכולה להגיד מילה רעה על גמלאים.

שלומית עמיחי: אני רוצה להאמין שבכיוון הזה שאנחנו מתחילים איתו כבר השנה, וכבר עכשיו התחלנו - יש כבר איש ברמה הכי טובה שאנחנו יכולים למצוא.

שלומית עמיחי: אני לא אגיד את הפרטים.

שלומית עמיחי: אבל, מישהו באמת בכיר שלקח על עצמי להירתם לנושא הזה.

שלומית עמיחי: הוא כבר היום משולב עם נוח, עם המינהל הפדגוגי, עם הכשרת מורים, ועם כל הצוות המוביל במשרד.

שלומית עמיחי: המטרה היא למצוא דרכים מגוונות לגיוס מורים חדשים.

שלומית עמיחי: בין השאר לאנגלית, למתמטיקה, למדעים, וצר לי להגיד לכם גם לתנ"ך, גם ללשון עברית.

שלומית עמיחי: אנחנו חייבים היום להניח יסוד כדי שלדור הבא לא יקרה מה שאתה אומר שלא יהיו מורים.

שלומית עמיחי: אין לי ספק שזה אתגר גדול.

בוריס שטירלמן: אני מנכ"ל חברת "המחנך".

בוריס שטירלמן: זו חברה שמתפרנסת לפרויקטים למצוינות בבתי ספר, ומחוץ לבתי ספר.

בוריס שטירלמן: ראשית, רציתי לתמוך בדעתו של אדון מרק שאת החינוך במתמטיקה ובמקצועות אחרים צריך להתחיל לעשות בבית הספר היסודי, כי כעבור שנה שנתיים העסק נראה כבר אבוד לגמרי, וכמעט אין שום אפשרות להכין תלמיד מצטיין או תלמיד מקצועי אם זה לא נעשה כבר בבית ספר יסודי.

בוריס שטירלמן: הייתי דווקא מכוון את כל המאמץ לבית הספר היסודי כדי שהוא ימשוך אחר כך את המחלקות האחרות.

בוריס שטירלמן: הבעיות הן כל כך מגוונות, וכל אחת שונה במהותה, וזה מפריע לנו לגייס מורים טובים, להתפתח בתחום, ולהזיז את המורים הלא מתאימי ם.

בוריס שטירלמן: עם זאת, אני חושב שכאן דווקא הפתרונות הם פשוטים ביותר.

בוריס שטירלמן: יש פתרון כלכלי, יש פתרונות של רישיונות להוראה.

בוריס שטירלמן: אם אנחנו נתחיל עם ועדות ארוכות טווח אנחנו לא נסיים את זה.

בוריס שטירלמן: הפתרונות קיימים.

בוריס שטירלמן: אנחנו אומנם בפרויקטים קטנים, ובמסגרות צרות, אבל אנחנו עושים את זה כל פעם.

בוריס שטירלמן: כלומר, אין מורה שהוא לא יודע ללמד.

בוריס שטירלמן: אם הוא לא יודע ללמד הוא הולך לכיוון אחר.

שלומית עמיחי: כמה מורים אתה מעסיק?

בוריס שטירלמן: אני מאוד מבין אותך, אני מעסיק מעט מורים.

בוריס שטירלמן: אבל, אני חושב שזהו הפתרון לכיתות פיילוט ולכיתות "מופת" כפי שאמרת.

בוריס שטירלמן: לא בטוח שצריך לקרוא לזה כך, אבל זה משהו אחר.

בוריס שטירלמן: אני בטוח שצריך לתת דוגמה כמו שהיי-טק נותנים דוגמה לתעשייה אחרת.

בוריס שטירלמן: כיתות למצטיינים, לבעלי מוטיבציה - ופיתוח מוטיבציה זה ה"ספציאליטה" שלנו – הם צריכים לתת דוגמה לתלמידים אחרים.

בוריס שטירלמן: זה עניין אסטרטגי, וברגע שברור שזוהי באמת שאלה אסטרטגית לכל המדינה, אז יופיעו גם תקציבים, וגם יופיע הפתרון הכלכלי.

בוריס שטירלמן: הפתרונות ידועים, השאלה מי יפתח את הדלת.

זאב אלקין: תודה.

זאב אלקין: מר סקר, בבקשה.

יהודה סקר: אני מארגון הורים ארצי.

יהודה סקר: גברתי המנכ"לית, אני רוצה לומר שהמורים למתמטיקה ואנגלית הם כמו מזג האוויר מזה 25 שנה.

יהודה סקר: כולם מדברים, וכולם עושים, ואני מצטרף לכל מילה שאמר חבר הכנסת אורלב.

יהודה סקר: לא צריך ועדות, הדברים ידועים.

יהודה סקר: גברתי המנכ"לית, אפשר לצרף גם את ההורים.

יהודה סקר: אני אתן לך דוגמה.

יהודה סקר: אני למדתי בתיכון ברחובות.

יהודה סקר: לדעתי, אפשר להביא אנשים מהאקדמיה לשעתיים, שלוש ארבע.

יהודה סקר: אומנם, זה כיבוי שריפות.

יהודה סקר: יש לי חמישה ילדים, וכולם מה לעשות מחוננים כך שאין לי את הבעיה הזאת – אני מודה.

יהודה סקר: אבל, אפשר לגייס גם מהאקדמיה.

קריאה: לי רק ארבעה כאלה.

יהודה סקר: אפשר לעשות את זה בהתנדבות.

יהודה סקר: אני בירושלים רק עשרים שנה, אני בא מבן גוריון.

יהודה סקר: אפשר לגייס גם מהאוניברסיטה אנשים שיתנדבו.

יהודה סקר: אני לא יודע איך עושים את הדבר הזה, אבל זהו חומר גם למחשבה.

יהודה סקר: בשנת 1973 הייתי יושב-ראש הסתדרות הסטודנטים, ועד היום הבעיה קיימת.

יהודה סקר: מה זה 5.000 שקל לסטודנט?

יהודה סקר: זה אפילו לא מכסה לו את שכר הלימוד.

יהודה סקר: לא המצאתי את הגלגל.

שלומית עמיחי: 5,000 לשנה, האם גם בזה אתה מזלזל?

יהודה סקר: לא מזלזל.

שלומית עמיחי: 5,000 שקל לשנה, הלוואי ולבנים שלי היה את זה.

שלומית עמיחי: מצבי הכלכלי היה טוב יותר.

שלומית עמיחי: זה רציני.

יהודה סקר: אני לא מזלזל, אבל זה לא מספיק.

יהודה סקר: חוץ משכר לימוד יש הוצאות מחיה, הוצאות ספרים וכו' וכו'.

יהודה סקר: לפני שנה פגשתי את מנכ"ל סופר-ארם ושאלתי אותו איך הוא מגייס רוקחים.

יהודה סקר: הוא אומר שהוא מממן את הלימודים שלהם לרוקחות, ותמורת זה הם מתחייבים לעבודה אצלו כרוקחים כחמש שנים.

יהודה סקר: זה רעיון למחשבה.

שלומית עמיחי: כמה רוקחים הוא מגייס?

יהודה סקר: אני לא יודע.

שלומית עמיחי: מדובר כאן במאסות שונות לגמרי.

שלומית עמיחי: אתם לא יכולים לדבר איתי על מיקרו של המיקרו כשמדברים על מערכת.

זאב אלקין: יהודה, חוץ מזה אצלו הלקוחות אחר כך משלמים על התוצר, אז הוא יכול לשלם.

זאב אלקין: אם הלקוחות של החינוך יתחילו לשלם על התוצר, אז אולי יהיה להם כסף גם לגייס מורים ללמוד בחינם שלוש שנים.

זאב אלקין: אבל, אנחנו לא שם, ולא בכיוון הזה.

זאב אלקין: זאת לא הצעה, אני רק מסביר מה ההבדל.

יהודה סקר: יש גם פרויקט "פר"ח", וגם הם נעזרים.

יהודה סקר: לצערי, אני משתתף בוועדות ואני שומע שעומדים לקצץ שם קיצוץ רוחבי ואורכי בנושא הזה.

יהודה סקר: גם זה מסייע לדברים האלה.

זאב אלקין: אבל, זה לא הנושא שלנו כרגע.

יוליה קריינין: אני מורה למתמטיקה בבית ספר "שבח מופת" שעליו דיבר יעקב.

יוליה קריינין: אני רוצה לחזק את מה שאמרו הדוברים לפניי.

יוליה קריינין: אני לא מתיימרת לפתור את הבעיות של המערכת.

יוליה קריינין: אבל, הדברים גם בנויים על קשרים אישיים, ועל קרבה למקום מסוים.

יוליה קריינין: בית-הספר שלנו למשל, חוץ מזה שאכן קלט בזמנו אנשים שלא נקלטו באקדמיה, אבל הם היו מתאימים להיקלט באקדמיה, כלומר יש לנו בעלי תואר שלישי, אנשים עם ניסיון בלימוד באוניברסיטה, לא נשאר להם עוד הרבה זמן להתחלק בניסיון שלהם כי הגיל הממוצע משקף את מה שקורה בארץ, ואפילו יותר מזה.

יוליה קריינין: הרבה נמצאים כבר לקראת פרישה לפנסיה.

יוליה קריינין: כש"מופת" החל להיוולד, וכשמפ"ת נולד, הרבה מאוד פרופסורים מאוניברסיטת תל-אביב נתנו כמובן בהתנדבות יד לדבר הזה, שם, תמיכה, ועזרה.

יוליה קריינין: היו גם תקופות שהם שלחו את הדוקטורנטים המבריקים שלהם.

יוליה קריינין: אלה שמלמדים תרגילים נחשבים להכי טובים.

יוליה קריינין: אבל, איכשהו זה דעך עם השנים.

יוליה קריינין: אפשר להחיות את זה, כי הרבה מאוד פרופסורים מבית ספר למתמטיקה יהיו מוכנים לתת יד – ואני אומרת את זה בוודאות – גם להשתלמויות, ומידי פעם לתת גם הרצאה.

יוליה קריינין: זה לא רק נותן את החומר עצמו, אלא זה גם מעלה את מעמד של אותם מורים, וזהו אמצעי לעשות קשר.

יוליה קריינין: אנחנו עדיין מרגישים שאנחנו נמצאים בתחתית הסולם, וכל השאר זה רחוק בשמיים.

יהודה סקר: האם הפרופסורים עושים את זה בהתנדבות?

יוליה קריינין: בוודאי.

זאב אלקין: תודה.

זאב אלקין: אנחנו מתקרבים לסיום, אני רק רציתי לזרוק לך עוד אתגר, ואז אני אתן לך לסכם.

זאב אלקין: אנחנו הזכרנו כמה פעמים את הנושא הזה של העולים כמאגר, שלצערי הוא ילך וייעלם.

זאב אלקין: בסך הכול אין עכשיו עליה גדולה.

זאב אלקין: אבל, התחושה היא – וזה גם עלה פה בדיונים – שמהמאגר הזה ניתן עדיין להכניס למערכת סדרי גודל של כמה מאות מורים, וזה לא מעט.

זאב אלקין: חלקם כבר עם כל התיעוד הדרוש, והם צריכים רק מלווה.

זאב אלקין: הם צריכים מישהו שיכניס אותם משולי המערכת לתוך מרכז המערכת, ויעשה בדיוק אותה עבודה עם פינצטה היכן שחסר, וידע לדחוף בזמן מורה למתמטיקה וזאת במקום שילכו למורה למקצוע אחר שכבר נמצא בבית ספר ויוסיפו לו עוד שעות.

זאב אלקין: יכול להיות שחלק מהאנשים צריכים תוספת לתעודות, או אולי הכשרה לתעודת הוראה כי יש להם הכשרה מתמטית.

זאב אלקין: יש להם תואר במתמטיקה, אבל אין להם תעודת הוראה למתמטיקה, או שיש להם תעודת הוראה שדורשת הסבה.

זאב אלקין: אבל, זה גם כן בהשקעה יחסית נמוכה כי יותר זול עדיין ללמד את האדם את שיטת ההוראה בארץ, ואפילו לחזק את העברית שלו, מלקחת אדם שלא יודע מתמטיקה, ולהכשיר אותו תוך שלוש שנים.

זאב אלקין: גם את האנשים האלה ניתן להכניס היום לשוק העבודה.

זאב אלקין: זה לא פתרון למה שיקרה כאן במדינה בעוד 15 שנה.

זאב אלקין: אבל, זה כן יכול להוות פתרון ביניים למה שיקרה במדינה לעוד 10 שנים קדימה עד שתוכניות הכשרה לא יכניסו לשוק העבודה מורים למתמטיקה.

זאב אלקין: כאן אני רוצה לזרוק לך שני אתגרים, כי זה לא יכול לחכות לוועדות.

זאב אלקין: האתגר הראשון – האם יכולה להיות כתובת במשרד החינוך, או מהכשרת עובדי הוראה, או מהאגף של עובדי הוראה, שילוו את האנשים האלו, ויעזרו להם להשתבץ בהוראה, או ממורים עולים אצל מר כהן.

זאב אלקין: אני לא יודע מאיפה זה יבוא.

זאב אלקין: אבל, האם יכולה להיות כתובת לניסיון לעשות מעין גיוס לאומי כזה?

זאב אלקין: זה הזמן.

זאב אלקין: אם זה לא ייעשה עכשיו, האנשים האלה לא יהיו זמינים בעוד שלוש-ארבע שנים להיכנס לתחום.

זאב אלקין: יושבים כאן חברים ממשרד הקליטה, ואין לי ספק שהם ישמחו לתת לזה יד.

זאב אלקין: אומנם, הם מוגבלים בכללי עבודה שלהם עם אלה שהם עד 10 שנים בארץ, ולא כולם מתאימים על הכלל הזה.

גלעד אברהמי: ואנחנו מדברים על עלייה ממוקדת לנושא הספציפי הזה, וזה בהמשך לדיון הקודם שהתקיים אצלך.

זאב אלקין: חלקם כן, חלקם לא.

זאב אלקין: אבל, אני מאמין שגם הם ישמחו לתת כאן יד, ולהיות חלק מהמאמץ הזה.

זאב אלקין: לצאת לגיוס מכוון, ואחר כך שילוב מכוון של המורים האלה, מעין עוד זריקת דם למערכת, ולתחזק אותה בעיקר בחטיבות העליונות ובחטיבות הביניים בתקופת המעבר הזאת.

זאב אלקין: זה אתגר אחד, והשאלה מי יכול להיות כאן הכתובת מצד המשרד לנסות להוביל מאמץ מגויס כזה.

זאב אלקין: שנית, הזכרת את הוועדה שהולכת לתכנון הכללי, ושמעת כאן כמה הערות למשל מאנשים שעמדו בשלבים הראשונים של "מופת", והולידו למעשה את הבריאה המעניינת הזאת במערכת החינוך הישראלית כמו בית ספר "שבח-מופת".

זאב אלקין: שמעת הערות של אנשים אחרים.

זאב אלקין: אני הייתי ממליץ - ואני אמרתי את זה גם בזמנו ליושבת ראש המזכירות הפדגוגית, והיא לא חלקה על זה.

זאב אלקין: השאלה היא האם זה בוצע בפועל, או לא – לשלב בוועדה הזאת גם נציגות שתשמיע קול, לא נציג אחד כדי לעשות "וי", אלא נציגות של אנשים שמגיעים מהמקום שבו הוראת המתמטיקה היתה והיא עדיין ברמה גבוהה מאוד, והם מגיעים עם תפיסות קצת שונות ואחרות איך צריך להיראות מורה למתמטיקה, ואיך צריכה להיראות הוראת מתמטיקה.

זאב אלקין: העובדה שהניסיון שלהם בארץ מצליח, ואת הזכרת את אותן כיתות "מופת", כיתות "מפ"ת".

זאב אלקין: יש כל מיני מתכונות שהובאו ארצה ומצליחות.

זאב אלקין: אני חושב שחשוב מאוד שבוועדה הזאת שתקום ובמערכת החינוך הישראלית יהיה קול היום גם לקול הזה, וקול משמעותי.

זאב אלקין: זהו האתגר השני שאני שם על השולחן פה.

יעקב סבן: רציתי להזכיר לך להוסיף את ההמלצה שמשרד החינוך יקרא למנהלים לתת המלצות למורים שפרשו לפנסיה כדי שהם יחזרו לעבודה.

זאב אלקין: כן, כן.

זאב אלקין: המנכ"לית דיברה על זה.

שלומית עמיחי: אני אגיד שלושה דברים.

שלומית עמיחי: שניים מהם בהתייחס גם לאתגר, ואחד בהתייחס לוועדה שמדובר עליה.

שלומית עמיחי: קודם כל, יותר נוח לי אולי לא לומר ברגע זה מי איש הקשר, כי אני רוצה לבדוק עם העמיתים שלי.

שלומית עמיחי: אני חושבת שאני יודעת מי.

שלומית עמיחי: אתה צודק שצריך איש אחד, נושא תפקיד אחד, שירכז את כל ההיבטים של הנושא.

שלומית עמיחי: אני רק מזכירה לכולם שהבעיה שלנו היא מצד אחד המורים, ומצד שני השיבוץ שלהם.

שלומית עמיחי: עד שלא התגברתי גם על סוגיית השיבוץ אז יש לי קושי באיזון.

שלומית עמיחי: והיה הצלחנו ונמצא בקיץ הזה 400, 150 איש שהיו מורים, שיהיו מוכנים לחזור, כאלה שצריכים תגבור ומוכנים להיות מורים, או שהם מורים במשהו וכו', אני רוצה להיות בטוחה שאני לא יוצרת פה מערך תסכול חדש של כאלה שהוכשרו, השקיעו בקיץ ולא מצאתי להם מקום.

שלומית עמיחי: זהו תסכול שלהם ושלי.

שלומית עמיחי: אני מוכרחה לאזן פה את העניין.

שלומית עמיחי: אני חושבת שמישהו אחד צריך להיות אחראי על נושא גיוס המורים, ואדם אחר צריך להיות אחראי על נושא הצרכים, איסוף הצרכים המיידים.

שלומית עמיחי: הם צריכים לעבוד כצוות כדי לראות מה יהיה כבר בשנה הקרובה.

שלומית עמיחי: זו אחריותי.

שלומית עמיחי: יש פרוטוקול, אבל אתם גם רושמים לי את המשימות המיידיות, ואני אקח על זה.

זאב אלקין: את תודיעי לנו.

שלומית עמיחי: שנית, לגבי הוועדה – אני חושבת שאנחנו נרחיב את הוועדה על פי המלצתך באמת כדי לשמוע דעות.

שלומית עמיחי: כלומר, לא להיקלע למצב למה הזמנתי מהארגון הזה, ולא הזמנתי מהארגון הזה וכו'.

שלומית עמיחי: יש לנו כבר ניסיונות בעייתיים בעניין הזה, ואנחנו נראה.

שלומית עמיחי: אם לא חברי ועדה, אז אולי מוזמנים – פעם אלה, ופעם אלה.

זאב אלקין: אבל, יש משמעות שגם לקול הזה יהיה ייצוג בתור חברי הוועדה.

שלומית עמיחי: אני מסכימה, אבל מאחר ואני מכירה גם את התחרויות במקצועות אחרים, לא במקצוע הזה, אני מניחה שיש גם במקרה הזה.

שלומית עמיחי: אני רוצה להיות פה זהירה.

שלומית עמיחי: אבל, אני בהחלט בעד להרחיב, לשמוע קולות אחרים.

שלומית עמיחי: מתוך הוועדה יקום הצוות היישומי.

שלומית עמיחי: בלשון של חבר הכנסת אורלב זה מינהלת, ובלשון שלי זה צוות יישומי מיידי שהוא הצוות שעיסוק מייד בפתרון, ובהתחלת עבודה במקביל לעבודת הוועדה שאני ארצה לראות אותה מתייחסת גם לסוגיות של מה יהיה מחרתיים, ולא רק מחר.

שלומית עמיחי: זה הכיוון שאני מציעה ללכת אליו.

זאב אלקין: אני רוצה להודות לך ולצוות המשרד על השעתיים האלה, כי זה לא דבר שבשגרה שהמנכ"ל גוזר על עצמו לבוא לשעתיים לכנסת לנושא שהוא לכאורה לא נושא בוער, ולא נמצא בכותרות.

זאב אלקין: הוא בוער, אבל הוא לא נמצא בכותרות של התקשורת.

זאב אלקין: הוא מאוד מהותי.

זאב אלקין: לכן, על זה תודתנו.

זאב אלקין: זה היה מאוד חשוב לפחות מבחינתי, כי ראינו כאן כיווני עבודה.

זאב אלקין: אנחנו גם נבוא ונמשיך לשאול בהתאם לאותם כיווני עבודה שראינו – איך זה התקדם.

זאב אלקין: אנחנו לא נטריח את המנכ"לית לפה כל שבועיים.

שלומית עמיחי: אני רוצה להציע שאם תרצו שגם שנעבוד, אז תעסיקו אותנו פחות בלבוא לכאן.

זאב אלקין: בוודאי.

זאב אלקין: עוד הפעם, תודה רבה ולכל הנוכחים.

שלומית עמיחי: תודה גם לכם.