ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 428, 2008-05-28 10:00

מיכאל מלכיאור: שלום לכולם.

מיכאל מלכיאור: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט.

מיכאל מלכיאור: על סדר היום: מגבלות התנועה על סטודנטים מעזה.

מיכאל מלכיאור: קיבלתי מעמותת גישה בקשה לדיון דחוף.

מיכאל מלכיאור: אני מברך אתכם.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שהשבוע קיבלתם תוספת תקציבית לעבודה החשובה שלכם ואני שמח על כך.

מיכאל מלכיאור: אני שמח שכספים שמחולקים פה הולכים גם למטרות טובות.

מיכאל מלכיאור: הדברים נראים חמורים ולכן החלטתי לקיים דיון מהיר בהתראה קצרה.

מיכאל מלכיאור: לא אסתיר, יש אי נוחות מסוימת שלי ואני מניח שלרוב האנשים בחברה הישראלית, מהעובדה בזמן שאוכלוסיה כל כך גדולה שלנו יושבת תחת אימה מתמדת של קסאמים מעזה, אנחנו דנים פה בזכויות אדם הבסיסיות של האוכלוסייה שמתוכה הדברים האלה נשלחים כלפי האוכלוסייה האזרחית בארץ.

מיכאל מלכיאור: אבל, בכל זאת החלטתי לקיים את הדיון וזאת משתי סיבות.

מיכאל מלכיאור: סיבה אחת היא, שאנחנו באופן מתמשך, במשך 100 שנים, נמצאים במצב של עימות ומלחמה בצורה וברמה כזאת או אחרת.

מיכאל מלכיאור: אם אנחנו נגיד שצריך לחכות עד סיום המלחמה כדי שנתחיל להתנהג כבני אדם, אז אנחנו במצב רע.

מיכאל מלכיאור: יש לנו גם מחויבויות כלפי האמנות הבינלאומיות שדווקא נוצרו למצבים קשים ולמצבים של מלחמה.

מיכאל מלכיאור: לכן המחויבויות האלה קיימות.

מיכאל מלכיאור: אבל, המחויבות שלנו היא לא רק כלפי אמנות בינלאומיות אלא גם כלפי ההיסטוריה שלנו.

מיכאל מלכיאור: כעם שסבל מכך שבמשך אלפי שנים לא קיבל זכויות אדם והיה עם בסיכון שנבצר ממנו ללמוד מתי שרצה ללמוד, הנושא של זכויות אדם חשוב לנו מאוד.

מיכאל מלכיאור: אולי היו יכולים להתקבל למוסדות אקדמאים אבל רק במספרים מסוימים.

מיכאל מלכיאור: עם כזה לא יכול להרשות לעצמו לטפל כך באחרים, גם אם יש הרבה זעם, שהוא מוצדק, לגבי איך שהדברים מתנהלים על ידי ההנהגה בעזה היום.

מיכאל מלכיאור: הדבר השני הוא שזה גם לא חכם.

מיכאל מלכיאור: לא רק שזה לא מוסרי, זה גם לא חכם.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שזה תורם לביטחון ולדעתי זה גורם רק לאכזבה ולתסכול.

מיכאל מלכיאור: זה לא מצדיק תוצאות אחרות אבל קשה לי להבין את החוכמה שיש במניעת פיתוח של הנהגה עם השכלה רצינית.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על תארים שלישיים, שאי אפשר בכלל ללמוד אותם בעזה.

מיכאל מלכיאור: אגב, טיפלתי בעבר בנושאים האלו.

מיכאל מלכיאור: היו דברים מזעזעים, רצו ללמוד ריפוי בעיסוק ביהודה ושומרון.

מיכאל מלכיאור: אני פשוט לא הבנתי מה החכמה שלא יהיה מרפא בעיסוק בעזה.

מיכאל מלכיאור: למה הדבר הזה תורם לביטחון?

מיכאל מלכיאור: לכן, משתי הבחינות הללו – אני אומר את זה כחלק מהמחשבות שהיו לי כשקיבלתי את הפניה הזאת, אני חושב שנכון לקיים את הדיון הזה ולהסיק מסקנות.

מיכאל מלכיאור: הדיון נערך בהתראה קצרה.

מיכאל מלכיאור: רציתי מאוד שמתן וילנאי יבוא לדיון הזה אבל כנראה שהוא לא יוכל להגיע.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד רוצה לשמוע את משרד הביטחון, גם בעקבות ההחלטות שקיבלנו בוועדה הזאת בעבר, אנא תסבירו לנו את המצב.

מיכאל מלכיאור: אחר כך נשמע את ארגון גישה, שלצורך הדיון הזה הוציא דוח מיוחד על המצב ואנחנו נשמע את הנתונים.

שלומי מוכתר: שמי שלומי מוכתר ואני מתאום פעולות בשטחים.

שלומי מוכתר: אני רוצה לתת את תמונת המצב ומהי הדירקטיבה, כאשר אנחנו מדברים על עזה.

שלומי מוכתר: כרגע, בשנה האחרונה, מאז עליית החמאס ביוני, הדירקטיבה, שגם מוגנת בהחלטת הקבינט מ-19.9, היא שאין יציאות סטודנטים ללימודים לא בישראל, לא באיו"ש ולא בחו"ל.

שלומי מוכתר: אגב, הדירקטיבה הזאת גם נתמכה גם על ידי בג"צ.

שלומי מוכתר: סעיף 8 להחלטת הקבינט קבע שהיציאה מעזה היא למקרים הומניטאריים בלבד ואת זה אנחנו ממלאים.

שלומי מוכתר: הכל, כמובן, משיקולים ביטחוניים.

מיכאל מלכיאור: הכל משיקולים ביטחוניים?

מיכאל מלכיאור: אז לא נאמר שזה משיקולים ביטחוניים.

שלומי מוכתר: משיקולים ביטחוניים לאור המציאות הביטחונית שקיימת.

שלומי מוכתר: זאת היתה החלטת הקבינט.

מיכאל מלכיאור: אתה יכול, בכל זאת, להסביר לנו מה ההיגיון.

מיכאל מלכיאור: האם זאת סנקציה שאנחנו מפעילים בעזה או האם לא מתאפשר לאנשים האלו לצאת מעזה בגלל סיבה ביטחונית?

שלומי מוכתר: אני לא אכנס להיבטים הביטחוניים.

שלומי מוכתר: אלה חלק מההגבלות שקיימות ברצועת עזה כתוצאה מהדירקטיבה, אותה קבע הדרג המדיני.

דב חנין: יש סתירה בין הדברים שאתה אומר.

דב חנין: או דרג מדיני והחלטות מדיניות או שיקולים ביטחוניים?

שגיא קריספין: אין פה סתירה, הדברים משתלבים.

מיכאל מלכיאור: האם זאת ענישה?

שלומי מוכתר: זאת לא ענישה.

שלומי מוכתר: אני אומר שוב.

שלומי מוכתר: מאז עליית החמאס, זאת חלק ממדיניות מגבילה שקבע הדרג המדיני ואנחנו מיישמים אותה.

מיכאל מלכיאור: אתם מיישמים אותה כי אתם מחויבים לכך.

מיכאל מלכיאור: אני לא הבנתי מה זאת אומרת חלק ממדיניות כוללת.

שגיא קריספין: אני מאגף היועץ המשפטי במשרד הביטחון.

שגיא קריספין: ההסתכלות מתחלקת לשני היבטים.

שגיא קריספין: כפי שאמר חבר הכנסת חנין, וזה משתלב.

שגיא קריספין: מחד, יש את החלטת הקבינט שקובעת שעזה היא ישות עוינת ויש להתייחס אליה בצורה הזאת, וזה כולל כל מיני הגבלות אזרחיות שהוטלו על עזה.

שגיא קריספין: ביניהן גם הגבלה על יציאת אזרחים מעזה.

שגיא קריספין: ההגבלה הזאת נובעת, מחד, מראייה מדינית ביטחונית.

שגיא קריספין: מהצד השני, גם מבחינה ביטחונית פרקטית.

שגיא קריספין: המעברים נמצאים כל הזמן תחת התקפות.

שגיא קריספין: רק לפני שבוע התפוצצה משאית תופת ליד מעבר ארז, שהוא כיום המעבר היחיד למעבר אדם.

שגיא קריספין: יש את מעבר כרם שלום, שכולנו היינו שמחים אם היה מתאפשר לעבור דרכו אבל הצד השני, מסיבותיו שלו, מונע את הפעלתו של אותו מעבר.

שגיא קריספין: לכן המעבר היחיד למעבר אדם הוא מעבר ארז, שרק לפני שבוע היה תחת התקפה או ניסיון התקפה.

שגיא קריספין: כולנו שמענו שניסיון ההתקפה כשל אבל בפועל הדבר מנע מעבר מסודר של אנשים דרך מעבר ארז.

שגיא קריספין: לכן, אותה החלטת קבינט גם מתבססת על הרציונאל שלא נסכן כוח אדם וחיילים, שאמורים להפעיל ולתפעל את אותם מעברים, אלא באותם מקרים הומניטאריים.

שגיא קריספין: לראייתנו, לראיית מערכת הביטחון והממשלה כולה, מעבר סטודנטים שרוצים ללמוד לא נופל תחת הקטגוריות של מקרים הומניטאריים.

שגיא קריספין: מקרים הומניטאריים אלה מקרים של אנשים חולים או אנשים שיוצאים ללוויות.

מיכאל מלכיאור: מה עם המחויבויות הבינלאומיות שלנו?

שגיא קריספין: להבנתנו הם לא נופלים במקרים של לימודים גבוהים.

שגיא קריספין: אולי חינוך ברמה הבסיסית, אבל לא לימודים אוניברסיטאים.

שגיא קריספין: זאת אמנם זכות טובה ופריבילגיה נחמדה אבל היא לא נופלת לקטגוריה של מקרה הומניטארי.

שגיא קריספין: זאת הסיבה שהדברים משתלבים.

שגיא קריספין: מצד אחד יש דירקטיבה מדינית שיוצרת מגבלות על החמאס ועל השלטון בעזה ומצד השני, הראייה הביטחונית שלא נסכן כוח אדם שמתפעל את המעברים אלא במקרים הומניטאריים שמדינת ישראל מחויבת להם.

יוסי ביילין: אני מבין שמדובר כאן בהחלטת ממשלה שרואה את עזה כישות עוינת על כל המשתמע מכך וזה חלק מהעניין.

יוסי ביילין: אתם בעיקר הגורם שעוסק בקשר עם הרשות הפלסטינית.

יוסי ביילין: אתם לא רק מבצעים את החלטות הממשלה.

יוסי ביילין: אתם גם הגורם שמייעץ וממליץ איך לפעול בשטחים בהיבטים האזרחים והאחרים.

יוסי ביילין: השאלה שלי היא בעיקר לגורם הזה של המנהל האזרחי.

יוסי ביילין: האם אתם חושבים שלאורך זמן מדיניות כזאת היא דבר שעשוי לתרום לביטחון?

יוסי ביילין: האם אתם לא רואים בקבוצה כזאת של אנשים שהתקבלו כבר לאוניברסיטאות בחו"ל, ומטבע הדברים, הם כנראה שייכים לאליטה המקומית, איזה גורם שיכול להיות מפוצץ יותר אפילו מגורמים אחרים, מתוך השטח, מתוך השילוב של ידע ושל תסכול?

יוסי ביילין: האם אתם חושבים שדבר כזה, למשל, יכול להיות נכון כענישה לחודשיים שלושה אבל לא יכול להיות נכון לאורך זמן?

יוסי ביילין: האם אתם יכולים לומר לאיזה אורך זמן אתם צופים מצב מתמשך שכזה?

יוסי ביילין: האם אתם ערים לכך שהחלופה ללימודים בחוץ לארץ עשויה לימודים בעזה?

יוסי ביילין: אני יוצא מתוך הנחה שאין לכם איזה עניין מיוחד בפיתוח האוניברסיטאות שנמצאות בעזה היום, כמקום שאיננו עוסק דווקא במיתון האנשים.

יוסי ביילין: לעומת מצב נצייר מקרה תיאורטי שבו אנשים מתחנכים בחוץ לארץ עם גורמים אחרים, נחשפים לעוד עמדות, אפילו לסטודנטים ישראלים ויכולים אולי לחזור לעזה עם גישה אחרת.

יוסי ביילין: הרי אם הם ילמדו בעזה, סביר לכאורה להניח - - -

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ביילין, אני חושב שהשאלה מובנת.

שלומי מוכתר: חבר הכנסת ביילין, זאת לא ההגבלה יחידה, שסטודנטים לא יוצאים מעזה.

שלומי מוכתר: לא יוצאים פועלים וגם לא יוצאים סוחרים.

מיכאל מלכיאור: עכשיו אנחנו עוסקים בסטודנטים.

מיכאל מלכיאור: גם על זה אפשר לשאול אבל הסטודנטים לא נכנסים ויוצאים כל הזמן, הם יוצאים באופן חד פעמי.

שלומי מוכתר: אני לא רוצה להיכנס לשאלה לכמה זמן ומה ההיבטים.

שלומי מוכתר: אני חושב שכל עוד שהמציאות הביטחונית היא כפי שהיום וכל ההתראות הן כפי שהן היום - רק לפני 5 דקות ירו בחייל צה"ל במעבר סופה וכנראה גם הוא עומד להיסגר עכשיו.

שלומי מוכתר: אני לא רואה אפשרות כרגע לשינוי, בטח לא בנושא הזה.

שלומי מוכתר: שוב, אני לא הגורם המחליט פה.

שלומי מוכתר: סוגיית הסטודנטים בחו"ל היא סוגיה נפרדת, אבל כרגע זה לא מאושר.

שלומי מוכתר: זה בהחלט יכול לעלות על שולחן מקבלי ההחלטות.

יוסי ביילין: מה זאת אומרת נפרדות?

יוסי ביילין: לא על זה אנחנו מדברים?

שלומי מוכתר: כרגע חו"ל לא מאושר, אבל זה דבר שיכול לעלות למקבלי ההחלטות, כחלופה לישראל ולאיו"ש, אבל כרגע גם זה לא מאושר.

יוסי ביילין: אני הבנתי שאנחנו מדברים עכשיו רק על חו"ל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על הנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: לא הבנתם את הנושא.

יוסי ביילין: הנושא הוא חוץ לארץ בלבד.

שלומי מוכתר: אני לא הבנתי את זה כך.

שגיא קריספין: כשמתאפשר יש יציאה.

שגיא קריספין: מתי היתה היציאה האחרונה של השאטלים?

זהבה גלאון: כמה אנשים יצאו בשנה האחרונה?

שגיא קריספין: לפני כמה חודשים נוצר מצב שאיפשר יציאה של סטודנטים.

מיכאל מלכיאור: יש כרגע מאות סטודנטים שהתקבלו ללימודים בחוץ לארץ והם לא יכולים לצאת ולהשלים את לימודיהם כדי שיוכלו לחזור ולתרום לחברה שבה הם גרים.

מיכאל מלכיאור: זאת המציאות כרגע.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שלפני כמה חודשים היה שאטל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על זה ולא על אנשים שנכנסים ויוצאים ומקשים על המעברים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מדברים על המעברים.

שגיא קריספין: לא מדברים על אנשים שמקשים על המעברים.

שלומי מוכתר: עדיין המעבר הוא דרך ישראל.

שגיא קרידספין: השאטל היה דרך מעבר כרם שלום.

שגיא קרידספין: בזמנו זה התאפשר ויצאו סטודנטים וגם מקרים הומניטאריים.

יוסי ביילין: בזה אתם מוכנים להמשיך?

שלומי מוכתר: זה גם מחייב החלטה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו שואלים אתכם כי אתם מייצגים.

מיכאל מלכיאור: נשמע את עמותת גישה.

שרי בשי: אני רוצה להבהיר כמה דברים, להציג בקצרה את הממצאים של הדוח כדי להבהיר את הנושא.

שרי בשי: בספטמבר נלקחה החלטה על ידי הקבינט להגביל תנועה של אנשים.

שרי בשי: לא דיברו ספציפית על סטודנטים אלא אמרו שבאופן כללי יטילו הגבלות על אנשים מסיבות עונשיות.

שרי בשי: כלומר, מדובר במדיניות שבתגובה לירי הקסמים מדינת ישראל הולכת להגביל את התנועה דרך עזה, לא בגלל התראות ספציפיות.

שרי בשי: ברור שביום שיש התראה ספציפית, המעבר לא מתאפשר מסיבות ביטחוניות ואכן יש סכנות.

שרי בשי: גם אחרי החלטת הקבינט בספטמבר, מדינת ישראל החליטה לאפשר לסטודנטים לצאת באופן חלקי.

שרי בשי: בספטמבר ודצמבר הופעל מערך של הסעות.

שרי בשי: יצאו 11 הסעות של סטודנטים לחו"ל.

שרי בשי: ההסעות יצאו מעבר ארז.

שרי בשי: ממעבר ארז הם המשיכו באוטובוסים או לניצנה או לכרם שלום ומשם הם יצאו.

שרי בשי: יצאו 480 סטודנטים, ובסך הכל יצאו 1200 אנשים על ההסעות האלה.

שרי בשי: מאז ה-13.1 לא יצא אף סטודנט בהסעות.

שרי בשי: יש עדיין הסעות שמתקיימות מידי פעם ,לעיתים נדירות.

שרי בשי: המעבר אליהם מוקבל לחולים.

שרי בשי: מערכת הביטחון לא מאפשרת לסטודנטים לצאת בהסעות האלה.

מיכאל מלכיאור: לא רק חולים, יש גם אנשים אחרים.

קנת מן: חשוב לציין שזה לא רק מקרים הומניטאריים.

שלומי מוכתר: בשאטלים האחרונים היו רק מקרים של חולים שירדן הסכימה לקבל.

מיכאל מלכיאור: אלוף משנה מוכתר, אני יודע על אנשים אחרים שיוצאים מעזה.

מיכאל מלכיאור: אולי הם לא יוצאים בשאטלים - - - -

שלומי מוכתר: אני דיברתי על השאטלים.

שרי בשי: בדוח אנחנו מציגים את הבעיה של מאות סטודנטים שהתקבלו ללימודים, לא יכולים להגיע ללימודים שלהם.

שרי בשי: מדובר בתארים שלא ניתנים ללמוד בעזה, דהיינו, תארים שלישיים, תארים רפואיים ופרא רפואיים.

שרי בשי: אלה באמת האליטות, האנשים הכי מוכשרים, שחלקם התקבלו באמצעות מלגות יוקרתיות מאוד כמו קרן פולברייט.

שרי בשי: הם התקבלו לקיימברידג' לאוקספורד לנוטינגהם.

שרי בשי: אלה אנשים שמבקשים לקדם את החברה שבה הם חיים.

שרי בשי: החל מינואר הצבא הפסיק לאפשר לסטודנטים לעלות על ההסעות וכרגע המדיניות היא שסטודנטים לא יכולים לצאת לחו"ל.

שרי בשי: אנחנו מודעים לכך שיש בעיות ושיש התראות על המעברים אבל המעברים פתוחים.

שרי בשי: הבוקר עבר דרך מעבר ארז סטודנט בשם עוביידה אבו האשם, כשהוא בדרך לקונסוליה האמריקאית.

שרי בשי: הוא יעבור כאן, אני מאמינה שהוא נמצא כרגע בבידוק.

קנת מן: זה לא מקרה הומניטארי.

קנת מן: אפשר לאפשר לאנשים להגיע וגם עושים את זה כאשר רוצים.

שרי בשי: הוא בן 18, התקבל ל-MIT, Massachusetts Institute of Technology, מבקש ללמוד הנדסת מכונות, תחום שלא קיים בעזה.

שרי בשי: הוא התקבל, כרגע הוא בדרך לקונסוליה האמריקאית כדי לעשות את הראיון של הויזה.

שרי בשי: הוא מקווה לנסוע.

שרי בשי: האם הוא ייסע?

שרי בשי: זאת החלטה של מערכת הביטחון האם הוא ייסע.

שרי בשי: המעבר פתוח, אפשר לאפשר את המעבר, השאלה האם יש רצון?

שרי בשי: נתנו לו להגיע לקונסוליה האמריקאית, הוא יחזור לעזה והוא יחד עם מאות אחרים ממתינים לצאת.

מיכאל מלכיאור: כמה ממתינים לצאת?

שרי בשי: בשנה שעברה ביקשו בין 1,000 עד 2,000.

שרי בשי: מערכת הביטחון איפשרה יציאה של פחות ממחצית, 480 אנשים.

שרי בשי: כרגע השנה האקדמית החדשה בפתח.

שרי בשי: אנשים מתחילים להירשם.

שרי בשי: חלק מהמספרים יהיו תלויים בתשובה שנקבל היום.

שרי בשי: קרנות לא יודעות האם הן יכולות להעניק את המענקים, האוניברסיטאות לא יודעות האם לקבל את הסטודנטים, והסטודנטים בעצמם לא יודעים אם הם יכולים להירשם.

קנת מן: אני היועץ המשפטי לעמותת גישה.

קנת מן: כבוד יושב הראש כבר אמרה בצורה ברורה.

קנת מן: אנחנו עוסקים בזכות לחינוך.

קנת מן: זאת זכות יסוד אוניברסאלית ויש לנו עניין, גם כמדינה וגם כחברה שרוצה לקדם אנשים ישראלים שרוצים ללמוד וגם לא למנוע מהשכנים שלנו ללמוד כאשר ניתן לעשות את זה.

קנת מן: אנחנו שומעים שהיום יש מדיניות לא לאפשר לסטודנטים לצאת.

קנת מן: לא נאמר כאן שזה ממוקד על סטודנטים שיש דיווח פרטני לגביהם שהם מהווים בעיה ביטחונית.

קנת מן: נאמר שאף סטודנט, ככל שיהיה סטודנט מוצלח, תורם, רוצה לתרום לחברה שלו, לא יעבור.

קנת מן: מול זה אנחנו שומעים כאן שרק מקרים הומניטאריים רפואיים עוברים.

קנת מן: אנשים מתקשרים אלי ומדווחים שיש אנשי עסקים שעוברים, אנשים מגיעים לכאן לוועדות.

קנת מן: אני מבקש שהנקודה הזאת תיבדק.

קנת מן: הוועדה צריכה לקחת בחשבון את הנזק האדיר שנגרם למדינת ישראל ממה שקורה כאן.

קנת מן: לא יכולים להבין מדוע פלסטינים שמתגוררים בעזה שרוצים לצאת, התקבלו ללימודים, קיבלו מענקים והם אנשים – לא כל החברה בעזה היא אותה חברה.

מיכאל מלכיאור: זה בהחלט לא תורם לתדמית של מדינת ישראל.

קנת מן: זה גורם נזק אדיר לתדמית של מדינת ישראל.

קנת מן: יש כאן דמוניזציה של תושבי עזה.

קנת מן: כולנו יודעים שיש את הבעיה של החמאס ואני לא בא להמעיט בבעיה של שיגור הטילים.

קנת מן: אני אומר שאם אנחנו לא מסוגלים להתייחס לאזרחי עזה בהבחנה בין כאלה ולכאלה ולא נותנים לאנשים שלא מהווים בעיה לעבור, אנחנו לא רק מסכלים את התפתחותה של האוכלוסייה שם אלא גם פוגעים באינטרסים של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: חשוב להדגיש את הנקודה עליה דיבר פרופסור מן.

מיכאל מלכיאור: כמובן שלא מדובר באנשים שיש כלפיהם חשדות כאלה ואחרים אלא מדובר פה על החלטה גורפת ועל ביצוע גורף של הדברים.

דב חנין: אני רוצה להבין קצת יותר את הטיעון שלכם לגבי השילוב של השיקול הביטחוני.

דב חנין: לכאורה בשיקול ביטחוני אמור להיות מימד פרטני.

דב חנין: מהנתונים שהובאו בפנינו אני מבין שלמעשה אתם פועלים על פי החלטה גורפת שאומרת שבכל מקרה אי אפשר שסטודנט מעזה יצא ללימודים בחוץ לארץ.

שגיא קריספין: לאו דווקא סטודנט.

דב חנין: למשל מסתכל מתוך הנתונים על המקרה של וויסאם אבו אג'וואה, שמשנת 2001 מנסה להגיע ללימודי תואר שני במדעי הסביבה.

דב חנין: אגב, הוא רצה להתקבל למכון ערבה אצלנו.

דב חנין: אני קורא מהדוגמה שיש שם.

דב חנין: אני לא צריך להסביר לכם מה המצב הסביבתי בעזה, זאת קסטרופה ואסון ממדרגה ראשונה.

מיכאל מלכיאור: שגם משפיע על המצב הסביבתי בישראל.

דב חנין: בוודאי, כי בדברים האלה אין גבולות.

דב חנין: אני מנסה להבין את הטיעון הביטחוני.

דב חנין: האדם הזה רוצה ללמוד.

דב חנין: הוא התקבל בשנת 2001 ולא נותנים לו ללמוד בחוץ לארץ את לימודי הסביבה.

דב חנין: בואו ניקח את הדוגמה הזאת ותנסו להסביר באופן הגיוני איך שיקול ביטחוני מוביל להחלטה כזאת, שלפי דעתי היא גורמת נזק ביטחוני פנטסטי.

זהבה גלאון: כשדובר כאן על הזכות לחינוך ועל היישום של אמנות בינלאומיות ועלתה הטענה שפוגעים בזכות לחינוך היתה חצי אמירה ואמרתם משהו כמו: "הם לומדים שם, מבחינתנו.

זהבה גלאון: .."

שלומי מוכתר: לא אמרתי.

מיכאל מלכיאור: הם לא אמרו.

מיכאל מלכיאור: הם אמרו שזה לא בית ספר.

מיכאל מלכיאור: השכלה גבוהה זה לא חלק מהזכות ללמוד.

זהבה גלאון: זה מה שאני רוצה לשאול.

זהבה גלאון: האם הזכות לחינוך, מבחינת המדיניות, באה לידי ביטוי רק שמאפשרים ללמוד לימודים יסודיים ותיכוניים?

מיכאל מלכיאור: הוא אמר שהשכלה גבוהה לא נכללת בזכות ללמוד.

זהבה גלאון: פרופסור מן, השכלה גבוהה זה לא חלק מהזכות לחינוך?

קנת מן: זה ברור מאליו.

קנת מן: זאת דרך להכשיר אדם למלא תפקיד בכיר בהנהגת החברה הכלכלית, הפיננסית, הסוציאלית.

קנת מן: אני חושב שאין חילוקי דעות בעניין הזה.

שגיא קריספין: מן הסתם זה עניין משפטי.

מיכאל מלכיאור: זה עניין משפטי, עניין מוסרי ועניין מדיני.

זהבה גלאון: רציתי להבין מה עמדתכם לגבי מה כוללת הזכות לחינוך.

שגיא קריספין: כשמדובר על זכות לחינוך כחובה על גוף, זאת שאלה משפטית.

שגיא קריספין: לפרופסור מן יש את הפרשנות שלו, שהיא פרשנות מקובלת.

שגיא קריספין: יש גורמים אחרים שיש להם פרשנות יותר מצומצמת לאותה זכות גדולה.

זהבה גלאון: שבעיניי היא פחות מקובלת.

מיכאל מלכיאור: האם אתה יכול לענות לשאלה?

שגיא קריספין: הטיעון הביטחוני גם הוא מתחלק לשניים.

שגיא קריספין: אחד, כדי להיכנס צריך לעבור במעברים.

מיכאל מלכיאור: תעזוב את הטיעון הזה.

שגיא קריספין: חבר הכנסת חנין לא שמע את הטיעון הזה.

דב חנין: הבנתי את הטיעון.

שגיא קריספין: אני מקווה שהוא גם היה לוגי בצורה מסוימת.

דב חנין: זאת אמירה מרחיקת לכת.

שגיא קריספין: החלק השני הוא, שבניגוד לבדיקות פרטניות שיכולים גורמי הביטחון לעשות במידה כזאת או אחרת באיו"ש, ברצועת עזה אנחנו לא יושבים ולא נמצאים.

שגיא קריספין: אנחנו יודעים מעט מאוד על אותם אנשים שמבקשים ואפילו פחות על הלכי הרוחות.

זהבה גלאון: אז מענישים את כולם.

שגיא קריספין: לא אמרתי שמענישים את כולם.

שגיא קריספין: עובדה היא שקשה לעשות בדיקות פרטניות במקרים מסוימים אושרה על ידי בית המשפט העליון, מתוך הבנה שלא תמיד אפשר לעשות בדיקות על כולם.

שגיא קריספין: על אחת כמה וכמה על אוכלוסיה שאני לא נמצא בתוכה, אין לי את הקשר היום יומי איתה ולכן בדיקות פרטניות מן הסתם קשה לי יותר לעשות.

שגיא קריספין: מאותו רציונאל, את המאמצים לעשות את אותן בדיקות מערכת הביטחון מפנה לאותם מקרים הומניטאריים או מקרים קשים שאנחנו כן רוצים לאפשר להם את הכניסה לישראל ולא למקרים האחרים כמו הסטודנטים.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש.

אבשלום וילן: אני חושב שנציגי משרד הביטחון הם לא הגורם הרלוונטי לדיון.

אבשלום וילן: האסון של מדינת ישראל הוא שגורמי הביטחון קובעים מדיניות.

אבשלום וילן: אני לא רוצה לפרט כי שמעתי מהבכירים ביותר שלהם את כל נימוקי המדיניות הזאת.

אבשלום וילן: אני אומר לך שהם גורמים נזק ישיר לביטחון ישראל משום שהם מסתכלים על הטווח הקצר ללא שום שיפוט.

אבשלום וילן: למה לא הזמנת את שרת החינוך?

יהודית גידלי: היא הוזמנה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש לשמוע את האורח שהגיע.

שרי בשי: עובדייה אבו האשם, שהתקבל ל-MIT' הוא בדרך לקונסוליה האמריקאית והוא הסכם לדבר.

שרי בשי: הוא יציג את עצמו.

שרי בשי: (הראיון התנהל באנגלית ותורגם לעברית)

שרי בשי: אתה יכול להגיד מה אתה מבקש ללמוד ואיפה?

עוביידה אבו האשם: אני עוביידה אבו האשם.

עוביידה אבו האשם: אני מרצועת עזה.

עוביידה אבו האשם: סיימתי את לימודי בית הספר התיכון ואני חושב שאני צריך לרכוש השכלה במוסד אמריקאי או אירופאי.

עוביידה אבו האשם: כמו הרבה סטודנטים שמבקשים להירשם לאוניברסיטאות אמריקאיות, הגשתי בקשה להרבה אוניברסיטאות בארצות הברית והתקבלתי לאוניברסיטות אמ.

עוביידה אבו האשם: אי.

עוביידה אבו האשם: טי.

עוביידה אבו האשם: במסצ'וסטס.

עוביידה אבו האשם: לאחר שנרשמתי נשארה הבעיה איך אוכל לצאת מעזה.

עוביידה אבו האשם: היו מספר אנשים שקיבלו אישור לצאת מעזה אבל לא הייתי בטוח אם אני אוכל לצאת או לא.

עוביידה אבו האשם: פניתי למשרד ההיתרים והם אמרו לי שהם יעזרו לי.

עוביידה אבו האשם: הם עובדים עם הקונסוליה האמריקאית בתל אביב והם הצליחו להשיג לי אישור להגיע לשגרירות ארצות הברית כדי להשתתף בראיון לקבלת הויזה.

קנת מן: האם אתה חוזר היום לעזה?

עובדייה אבו האשם: כן.

קנת מן: האם אתה יודע אם תוכל לצאת לארצות הברית?

עובדייה אבו האשם: אני לא יודע אם אני אהיה שוב בר מזל ואוכל לקבל אישור לעזוב באוגוסט.

מיכאל מלכיאור: האם יש לך חברים שהם באותו מצב כמו שלך?

עוביידה אבו האשם: כן .

עוביידה אבו האשם: יש לי יש לי חברים בעזה שגם הם התקבלו לאוניברסיטאות בארצות הברית והם לא יכולים לעזוב וגם להוציא ויזה.

יוסי ביילין: מה האלטרנטיבה שלך אם לא תוכל לנסוע לארצות הברית?

עובדייה אבו האשם: אני אלך ללמוד באוניברסיטת אל-עזר בעזה.

יוסי ביילין: מה תלמד שם?

עוביידה אבו האשם: אולי מדעי המחשב.

עוביידה אבו האשם: אני רוצה ללמוד הנדסה.

יוסי ביילין: ואין אפשרות ללמוד את זה בעזה.

עובדייה אבו האשם: יש לימודי הנדסה אבל אני מתעניין בהנדסת מכונות ואת זה אי אפשר ללמוד באוניברסיטאות בעזה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה שהגעת לכאן.

מיכאל מלכיאור: אני מאחל לך הצלחה וננסה לעזור לך ולעשות מה שנוכל על מנת שתוכל ללמוד בארצות הברית ולחזור ולשרת את החברה שלך.

מיכאל מלכיאור: (הדיון חוזר להתנהל בעברית)

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה אדוני.

אחמד טיבי: האמת היא שאין להיות מופתע מההוראה הגורפת האוסרת על יציאת סטודנטים פלסטינים מעזה.

אחמד טיבי: ההוראה היא גורפת והמצב יותר קשה ממה שהיה בעבר.

אחמד טיבי: האמת היא שצה"ל ושלטונות הביטחון תמיד התנכלו לסטודנטים פלסטינים.

אחמד טיבי: למשל, הם מנעו מעבר שלהם מעזה לביר זית.

אחמד טיבי: היו שנים שסטודנטים לא יכלו להגיע לביר זית וסטודנטים הפסידו סמסטרים שנים אקדמיות בשל ההחלטה הזאת.

אחמד טיבי: זה דבר חמור.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך את עמותת גישה על המאמץ ועל גישתה החיובית.

אחמד טיבי: היא עושה עבודה מצוינת.

אחמד טיבי: אגב, זה לא העוולה החמורה הבלתי הומאנית ביותר שעושים.

אחמד טיבי: למשל, סירוב כמעט טוטאלי לאפשר לחולים טרמינליים, למשל, להגיע ולטפל טיפול בארץ ותוך כדי כך עשרות פלסטינים, עד עכשיו, מצאו את מותם בשל העובדה שהם לא מקבלים טיפול.

אחמד טיבי: זה דבר חמור ביותר אבל הוא משתלב באותו קונספט.

אחמד טיבי: אגב, זה לא שיקולים ביטחוניים.

אחמד טיבי: סגן האלוף אמר שהם מונעים משיקולים ביטחוניים.

אחמד טיבי: זה לא שיקול.

אחמד טיבי: הכותרת היא הכבדת היד על האוכלוסייה האזרחית.

אחמד טיבי: אגב, זה ביטוי צה"לי: הכבדת יד על סטודנטים, הכבדת יד על חולים, הכבדת יד על סוחרים, הכבדת יד על ילדים, על נשים.

אחמד טיבי: זה נקרא הכבדת יש וזה מובן.

יוסי ביילין: או תג מחיר.

אחמד טיבי: או תג מחיר.

אחמד טיבי: שהאוכלוסייה תשלם תג מחיר איך היא מאפשרת את הדברים האלה.

אחמד טיבי: אגב, לפני עליית החמאס גם היו הגבלות על סטודנטים.

אחמד טיבי: גם היו הגבלות תנועה על חולים.

אחמד טיבי: אגב, מאז ינואר שום סטודנט לא אושר.

אחמד טיבי: כפי שנאמר, בשנה שעברה רק כשליש מאלו שביקשו קיבלו אישור.

מיכאל מלכיאור: יש לנו את הנתונים.

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול על דברים שאנחנו כבר יודעים.

אחמד טיבי: מחלק מהחולים שמבקשים אישורים, מבקשים מהמשפחות שלהם לשתף פעולה עם השב"כ.

אחמד טיבי: מחלק מהסטודנטים שמבקשים אישורים, מבקשים מהם ולוחצים עליהם ואומרים להם שאחרי שהם יקבלו אישור, הם יעזרו להשכין שלום באזור.

אחמד טיבי: כך אומרים לסטודנטים, להשכין שלום באזור.

אחמד טיבי: אני חושב שזה דבר ברוטאלי, בלתי הומאני, להתנות טיפול רפואי או הזכות לחינוך בדבר כזה.

אחמד טיבי: אני רושם לפני, בהשתאות, את אמירתו של היועץ המשפטי, שהשכלה גבוהה היא לא חלק מהזכות לחינוך על ידי אמנות בינלאומיות.

אחמד טיבי: אני רושם ומשתאה.

מיכאל מלכיאור: על פי הגדרתו.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש.

זהבה גלאון: מה שכל כך מייאש, אחרי ששמעתי את הדברים של עוביידה, זה חוסר הידיעה מה יהיה איתו.

זהבה גלאון: היום הוא קיבל אישור לצאת לקונסוליה.

זהבה גלאון: האם בכלל הוא ייצא?

זהבה גלאון: למה זה כל כך מייאש?

זהבה גלאון: אנחנו בדרך כלל מזדהים עם סיפורים הומניטאריים.

זהבה גלאון: צדק חבר הכנסת טיבי.

זהבה גלאון: אנחנו יודעים כמה אנחנו נאבקים יום יום עד שהנשמה יוצאת.

זהבה גלאון: למה זה כל כך מייאש?

זהבה גלאון: בעיניי זה הומינטארי.

זהבה גלאון: בעיניי כל המדיניות הזאת היא בעייתית, שהופכת את עזה לבית כלא אחד גדול, מתוך תפיסה ועמדה שאם יפעילו לחץ פוליטי, כלכלי, פיזי, יצליחו לשבור מסגרות פוליטיות.

זהבה גלאון: יכבידו עליכם, לא תהיה לכם זכות לחינוך, לא תלמדו השכלה גבוהה אם לא תתנערו מהחמאס.

זהבה גלאון: כל התפיסה הזאת שבאמצעות לחץ אפשר לשבור מסגרות פוליטיות.

זהבה גלאון: זה מייאש כי יש אנשים שיושבים בחוסר מעש.

זהבה גלאון: מה המדיניות?

זהבה גלאון: מה קרה?

זהבה גלאון: מה הביג דיל?

זהבה גלאון: הם חייבים לנסוע?

זהבה גלאון: מה יוצא מאחורי המילים?

זהבה גלאון: חייבים לנסוע לארצות הברית?

זהבה גלאון: MIT?

זהבה גלאון: זה מה שהם צריכים?

זהבה גלאון: שיישארו בעזה, אפשר ללמוד בעזה.

זהבה גלאון: אז הם ילמדו ויבינו.

זהבה גלאון: אתם רוצים MIT?

זהבה גלאון: אז תעיפו את החמאס.

זהבה גלאון: הרי זה מה שמסתתר בין השיטין ובין הדברים.

זהבה גלאון: למה זה מייאש?

זהבה גלאון: כי מהדברים שנאמרו כאן בכלל לא הוגדר מימד של זמן.

זהבה גלאון: אין תחימה במימד של זמן.

זהבה גלאון: או שהפריץ ימות או שהכלב ימות, משהו כבר יקרה.

זהבה גלאון: אז ניתן את הדעת, עכשיו אנחנו מכבידים פה ומכבידים שם.

זהבה גלאון: אני לא מבינה את התבונה.

זהבה גלאון: זאת מדיניות חסרת תוחלת.

זהבה גלאון: זאת מדיניות שרק מלבה את האנשים.

זהבה גלאון: מה בדיוק משיגים בזה?

זהבה גלאון: מה השכל הגדול בזה?

זהבה גלאון: הדבר הכי נורא שכל דבר הופך להיות ענישה קולקטיבית.

זהבה גלאון: כל דבר הוא כבר לא בחינה פרטנית, כבר לא בוחנים אדם לגופו.

זהבה גלאון: אין לנו אמצעים, שמענו את זה כאן.

זהבה גלאון: אז יצא המרצע מן השק.

זהבה גלאון: הכל זאת ענישה קולקטיבית, הכל גורף.

זהבה גלאון: כל סטודנט הוא מפגע בפוטנציה.

זהבה גלאון: איך בכלל אפשר להמשיך כך?

אחמד טיבי: אדוני, נזכרתי במשפט שיש בו סתירה לוגית.

אחמד טיבי: משפט קטן כדי לעזור לעוביידה.

אחמד טיבי: אני פונה לאלוף משנה שלמה מוכתר.

אחמד טיבי: עוביידה לא יודע אם הוא יקבל אישור כי הוא חוזר לעזה ויש סיכוי גדול שהוא לא יקבל.

אחמד טיבי: כדי לעזור לך לקבל אישור.

אחמד טיבי: אם האיש הזה הצליח להיכנס למקום המאובטח ביותר במזרח התיכון, לכנסת, אז אנא ממך אין שיקול ביטחוני של למנוע את יציאתו מרצועת עזה.

אחמד טיבי: אני מבקש לשקול את זה מחדש.

מיכאל מלכיאור: מאחר ואנחנו מפעילים את כל מה שאנחנו יודעים להפעיל כדי שהוא יגיע לתוך הכנסת, שזה לא יילקח כמינוס.

אחמד טיבי: זה אומר שהוא עבר בדיקה.

מיכאל מלכיאור: אני משבח את הביטחון פה, שלא היקשה עלינו בעניין הזה.

יוסי ביילין: אנחנו מיעוט סהרורי.

ג'מאל זחאלקה: אני שותף ליאושה של חברת הכנסת גלאון.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא שמדובר בתערובת של רשעות וטיפשות וזאת חומה שאי אפשר לפרוץ.

ג'מאל זחאלקה: זאת תערובת קטלנית.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לחדור מאף מקום.

ג'מאל זחאלקה: גם טיפשות וגם רשעות, זה לסגור את החומה לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: אני מנסה למצוא דרך איך אפשר לפרוץ את החומה הזאת תרתי משמע ולשכנע לאפשר לסטודנטים ללמוד.

ג'מאל זחאלקה: גם הקביעה של היועץ המשפטי, אני חושב שהוא התכוון רק לזכויות אדם של פלסטינים ולא לזכויות אדם בכלל.

ג'מאל זחאלקה: זה הפירוש היחיד שאני יכול לתת לדבריו.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, כשאומרים שזכות להשכלה לא כולל השכלה גבוהה, מדובר בפלסטינים ולא בבני אנוש רגילים.

קנת מן: אם אפשר שתתקבל החלטה - - -

מיכאל מלכיאור: תכף אומר את ההחלטה.

קנת מן: עוביידה רוצה להוסיף עוד מילה אחת.

עוביידה אבו האשם: (תורגם מאנגלית) אני חושב שזה חשוב להרבה אנשים בעזה לצאת וללמוד במוסדות ואוניברסיטאות טובות בחו"ל ולחזור חזרה לערים שלהם לעזור בבניה מחדש של החברה האזרחית בעזה.

עוביידה אבו האשם: במיוחד בימים אלה צריך לעזור לחברה האזרחית בעזה.

עוביידה אבו האשם: אם אף אחד לא יכול לצאת ולחזור זה יהיה קשה לפתח את זה.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו את הדוח של עמותת גישה ושמענו על הממצאים הקשים.

מיכאל מלכיאור: אני מבין את כל השיקולים הביטחוניים האמיתיים שנוגעים לחוסר אפשרות לאפשר מעבר של אנשים שהם חשודים.

מיכאל מלכיאור: השיקולים הביטחוניים מקובלים, ראויים וחיוניים בתקופה שהאוכלוסייה האזרחית שלנו מופצצת יום יום שעה שעה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מבינים ולא מקבלים את ההחלטה הגורפת, שאי אפשר להבין אותה ולפרש אותה אחרת, שמדובר בענישה קולקטיבית.

מיכאל מלכיאור: גם בעיתות מלחמה יש לנו מחויבות, גם כלפי אמנות בינלאומיות וגם כלפי ההיסטוריה שלנו, לא לעשות ענישה קולקטיבית.

מיכאל מלכיאור: לכן, מבחינה ציבורית הדבר הוא לא נכון וגם מוסרית הוא לא נכון.

מיכאל מלכיאור: מעבר לזה, הדבר לא חכם משתי סיבות.

מיכאל מלכיאור: במקום לשחרר לחץ ולאפשר לאנשים משכילים להתפתח בהשכלתם ושיוכלו לחזור ולתרום לחברה, יוצרים כעס, תסכול ואנרכיה.

מיכאל מלכיאור: זה רק מוסיף ומלבה את אש השנאה, שממילא מאוד יוקדת בעזה.

מיכאל מלכיאור: לכן זה לא חכם מהצד הזה.

מיכאל מלכיאור: זה גם לא חכם מבחינת היחסים הבינלאומיים של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: הרי ברור שבכל מקום ובכל מוסד אקדמי שסטודנט כזה יתקבל, כשיבינו שמסיבה של החלטה גורפת הוא לא יכול לצאת ללימודים, זה מקומם.

מיכאל מלכיאור: זה יכול רק לפעול כבומרנג נגד מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע אם הצד הזה נשקל לעומק, אני מניח שלא.

מיכאל מלכיאור: לדעתי זה פשוט לא חכם גם מהצד הזה.

מיכאל מלכיאור: אני מדבר בעיקר על הנושא המוסרי הבסיסי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מדברים על כלל הבעיות, מי יכול או לא יכול לצאת, יציאות של סוחרים, עובדים, פועלים ואנשים אחרים.

מיכאל מלכיאור: אני לא מתייחס לזה.

מיכאל מלכיאור: זה לא הנושא עכשיו.

מיכאל מלכיאור: ספציפית אנחנו מדברים על הנושא של 1,000 סטודנטים או 2,000 סטודנטים, הכל תלוי במידת האפשרות לצאת.

מיכאל מלכיאור: ברור שמספר הבקשות יגדל אם יאפשרו לצאת.

מיכאל מלכיאור: אלה שיכולים, ושאין בהם סכנה ביטחונית, שיאפשרו להם לצאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קוראים לכם לעשות שיקול נוסף.

מיכאל מלכיאור: אני מודע לזה שאתם באמת לא הכתובת אבל אתם בכל זאת פה ואתם רשמתם את הדברים שאמרו חברי הכנסת ואנשי גישה.

מיכאל מלכיאור: לכן אנחנו מבקשים מכם להעביר את הדברים הלאה למי שבאמת אחראי, דהיינו, לראש הממשלה, שר הביטחון והקבינט הביטחוני.

מיכאל מלכיאור: אני מצפה מהקבינט הביטחוני לקיים דיון, לקבל החלטה.

מיכאל מלכיאור: אני אעביר את זה גם אישית לחברים בקבינט על מנת ולאפשר את הצעד הזה, שהוא צעד נכון, הומאני.

מיכאל מלכיאור: אני לא מקבל את הפרשנות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו פה בוועדת החינוך ועוסקים בחינוך.

מיכאל מלכיאור: השכלה גבוהה היא בהחלט לב החינוך.

מיכאל מלכיאור: היא מאפשרת לאדם לתרגם את החינוך היסודי שקיבל כדי שהוא יוכל אחר כך להתפרנס ולתרום לחברה ולמשפחה.

יוסי ביילין: גם לייצר מורים.

מיכאל מלכיאור: אני רואה שאמרתם את זה לא רק בפורום הזה.

מיכאל מלכיאור: זה היה הטיעון הרשמי שנאמר גם בבג"צ, שהשכלה גבוהה זה לא חינוך.

שגיא קריספין: זה לא חלק מהזכות לחינוך.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מאוד מוחה על הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: גם משפטית אני בטוח שזה לא נכון אבל אתה משפטן.

מיכאל מלכיאור: אני אומר לך, שכבן העם היהודי אני לא יכול לקבל את הגישה שהשכלה גבוהה זה לא חלק מהזכות הבסיסית לחינוך.

מיכאל מלכיאור: זאת עמדה שלא נשמעת.

מיכאל מלכיאור: לגבי שיקולים ביטחוניים אני לא מתווכח כי אתם מומחים לעניין.

מיכאל מלכיאור: אבל להגיד משפט כזה - ועדת החינוך של הכנסת לא יכולה לקבל שהזכות לחינוך לא כוללת גם את הזכות להשכלה גבוהה, במידה והדבר מתאפשר מסיבות ביטחוניות.

יוסי ביילין: אולי נעשה ישיבה נוספת בעוד כחודשיים.

מיכאל מלכיאור: נכתוב את הדברים לראש הממשלה ולשר הביטחון.

מיכאל מלכיאור: אני לא צריך בדיקה נוספת.

מיכאל מלכיאור: בעוד חודשיים זה יהיה בדיוק אותו דבר.

אחמד טיבי: לא בטוח שבעוד חודשיים ראש הממשלה ושר הביטחון יהיו אותם אנשים.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת טיבי, בוועדה הזאת אנחנו לא עוסקים בדרך כלל בפוליטיקה.

מיכאל מלכיאור: יעידו על כך עמיתיי שמבקרים פה לעיתים תכופות.

מיכאל מלכיאור: ההחלטה שאנחנו מקבלים היא דרישה כלפיהם.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נבקש מהם לדון בעניין ולתת לנו תשובה בתוך שבועיים.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שיהיה שיקול נוסף אמיתי ודיון אמיתי מה באמת נכון לעשות ומה לא.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לכולכם.