ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 596, 2008-06-10 13:45

גלעד ארדן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר היום תקנות הגנת הצרכן (מחיר ליחידת מידה), התשס"ח-2008.

גלעד ארדן: מדובר בתקנות מן החשובות והמוצדקות ביותר שהיו על שולחן הוועדה ברמה הצרכנית.

גלעד ארדן: אם מישהו רואה את התאריך שהשר ישי הגיש את התקנות לוועדה ותוהה הכיצד חצי שנה ממתינות בוועדת הכלכלה תקנות צרכניות כה חשובות כאשר היושב-ראש משתדל לתת עדיפות לנושאים צרכניים, אזכיר רק לפרוטוקול שקבענו דיון אבל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ביקש לדחות אותו כי השר שהה בחוץ-לארץ.

גלעד ארדן: נאמר לנו שחשוב לשר להשתתף בדיון בכנסת כדי להציג את התקנות ולכן ביקשו לדחות את המועד שנקבע.

גלעד ארדן: אז דחינו, והנה מתקיים הדיון, אבל השר איננו כאן אז חבל על העיכוב, אבל בכל זאת ננסה לדון ולאשר את התקנות כי חשובה לנו טובת הצרכן.

גלעד ארדן: בבקשה, עו"ד קמחי או עו"ד טירי, מי מכם שרוצה להציג את התקנות.

יצחק קמחי: קודם כול, תודה לאדוני שהביא את התקנות הללו לאישור כעת.

יצחק קמחי: אני מקווה שנוכל להשיב על כל השאלות גם במקום השר.

יצחק קמחי: כפי שציינת, אכן אלה תקנות מהחשובות שהובאו בפני הוועדה.

יצחק קמחי: הן באות לתת מידע לצרכן במספר מקטעים בהם קיים חוסר מידע וחוסר ידע המשפיע על השיקול שלו ברכישת מוצרים.

יצחק קמחי: התקנות הללו יסייעו לצרכנים לבחור גם בין מוצרים שנמצאים באריזות בגדלים שונים וגם בין מותגים שונים ויאירו את עיני הצרכן למקרים בהם חס ושלום עוסק כלשהו הקטין את תכולת המוצר, שאז מייד מחירו ליחידת מידה יעלה ויאותת על כך לצרכנים.

יצחק קמחי: אני מקווה שהתקנות יאושרו היום.

גלעד ארדן: תוכל לפרט לנו קצת מן ההכרות שלך מה קיים בעולם, היכן מוטלות חובות כאלה כבר?

יצחק קמחי: החובות הללו קיימות בעולם המערבי באופן נרחב ביותר.

יצחק קמחי: היתה הוראה של הדירקטיבה האירופאית בנושא, שחלה על כל מדינות האיחוד האירופאי.

יצחק קמחי: אדוני ציין קודם שהוא מכיר את זה גם מארצות-הברית, גם שם ניתנת אינדיקציה במרבית המדינות בהתאם ליחידת מידה.

יצחק קמחי: אני חייב לציין שבאיחוד האירופאי ההדגשה כמובן גם על המחיר הכולל של המוצר וגם על מחיר ליחידת מידה.

יצחק קמחי: אין מחלוקת על חשיבות התקנות הללו.

יצחק קמחי: הן לא גחמה, אלא דבר מקובל.

גלעד ארדן: שום תקנות אינן גחמה.

גלעד ארדן: לא נאפשר דבר כזה.

יצחק קמחי: טענות שמענו.

יצחק קמחי: על חשיבותן במקרה הזה אין חולק.

יצחק קמחי: אני גם שמח לומר שהגענו להסכמות עם רשתות השיווק ואיגוד לשכות המסחר באשר לתקנות.

יצחק קמחי: במסגרת הדיון לגופן של התקנות נבהיר על אילו דברים הסכמנו.

גלעד ארדן: אני רוצה לאפשר לנוכחים כאן להגיד את דבריהם עוד לפני שתקרא את התקנות, אז אולי תסביר בקצרה באופן כללי מה הן קובעות.

יצחק קמחי: משמעות התקנות, שבכל מוצר בנוסף למחירו הכולל יש לציין גם את מחירו ליחידת מידה.

יצחק קמחי: ניקח אבקות כביסה לצורך הדוגמה.

יצחק קמחי: יש לנו אבקות כביסה במארזים שונים – 750 גרם, קילוגרם, 1.250 קילוגרם, 3.5 קילוגרם.

יצחק קמחי: הצרכן שבא לבחור לא צריך לחשב עם מחשבון בסופרמרקט, אלא רוצה לדעת כמה עולה לו כביסה אחת, כמה עולה לו 100 גרם אבקת כביסה או קילוגרם של אותה אבקת כביסה, ויש לו בסיס אחיד להשוות בין אבקות הכביסה השונות ובין המארזים השונים של אבקות הכביסה כאשר יש מארזים בגדלים שונים.

יצחק קמחי: כפי שאתם יודעים, לא תמיד מה שנקרא אריזת חיסכון אכן מביא חיסכון לצרכן, ולא פעם האריזות הגדולות לכאורה הן גם יקרות יותר.

גלעד ארדן: הם לא מתחייבים.

גלעד ארדן: כותבים "אריזת חיסכון".

גלעד ארדן: ייתכן שזה חיסכון למוכר – במקום לייצר שתי אריזות הוא מוכר באותו מחיר באריזה אחת.

יצחק קמחי: אתה צודק, אכן לא צוין למי החיסכון כאן.

יצחק קמחי: כדי שהחיסכון יהיה לצרכן, או לפחות כדי שהצרכן יידע להשוות ולכלכל את צעדיו בצורה נבונה, המידע הזה רלוונטי וחשוב.

יצחק קמחי: זה נכון כמובן גם למוצרים שנמדדים על-פי נפח, כמו משקאות למיניהם, או אורך – מטרים, סנטימטרים וכולי.

יצחק קמחי: הדבר קיים כבר בחלק מן המוצרים.

יצחק קמחי: מוצרים בתפזורת כבר היום נמכרים על-פי מחיר ליחידת מידה כך שאין חדש בנושא הזה.

יצחק קמחי: הכוונה שהמחיר ליחידת מידה יוצג בצורה בולטת לצרכן, שיוכל להשוות ולקבל החלטה מושכלת.

יצחק קמחי: יש התייחסות בתקנות גם למקרים של מכירות מיוחדות שדיברנו עליהם קודם, ויש גם מקרים שבהם החלטנו להחריג את התקנות האלה, במקומות שמצאנו שהתועלת לא תהיה מרובה והעלות תהיה גבוהה מדי ולא כדאית, או שהדברים לא הגיוניים ולא נכונים.

לאה ורון: למשל לגבי איזה מוצר?

יצחק קמחי: למשל כאשר הטובין הם חפצי אמנות או עתיקות אין משמעות למחיר ליחידת מידה, וכמובן בוודאי במקום שהמחיר ליחידת מידה זהה למחיר הכולל, כלומר זה מוצר של 100 גרם שנמכר ביחידות של 100 גרם, אז המחיר שלו ל-100 גרם ולא צריך בנוסף למחיר הכולל לרשום גם מחיר ליחידת מידה.

יצחק קמחי: במקומות שיכולנו להקל, הקלנו.

גלעד ארדן: מה זה "טובין מסוגים שונים הארוזים באריזה אחת"?

יצחק קמחי: קח לדוגמה גביע של "דנונה" עם פצפוצי אורז בצד.

לאה ורון: בערב שבועות נמכרו למשל מארזים של עוגות גבינה.

זאב פרידמן: למשל מארז שכולל בתוכו בקבוק יין ועוגה וצנצנת דבש, כל המוצרים ביחד.

יצחק קמחי: ויש לזה מחיר כולל אחד.

יצחק קמחי: אז מה המחיר ליחידת מידה?

גלעד ארדן: כל מה שצריכה עכשיו הרשת לעשות זה פשוט לצרף לנו כל מיני מוצרים ביחד, לעשות סקר מה מאפיין סלי קניות, כי לדעתי ניתן למצוא המון שילובים של מוצרים שאנשים קונים באותה קנייה, ולהציע שילובים שיש בהם אחר-כך כדי להטעות במחיר הסופי.

יצחק זיו: למכור למשל "דנונה" עם כפית.

יצחק קמחי: אני לא רוצה לחשוד בכשרים, אבל אני מקווה מאוד שהרשתות - - -

גלעד ארדן: אם זה יותר משני מוצרים – אני מבין מה אתה אומר.

יחזקאל דסקל: אני שמח מאוד על התמיכה שלך כי נוצרת אווירה כאילו רשתות השיווק מחפשות רק איך לפגוע בצרכנים.

יחזקאל דסקל: הן מתפרנסות מן הצרכנים, ומפרנסות עשרות אלפי עובדים, ובכל זאת יש הגינות כלשהי בתחום הזה.

יחזקאל דסקל: יוצאים כאן באיזה מין עליהום, לפחות באווירה.

יחזקאל דסקל: יש תקנות, סיכמנו אותן בעבודה משותפת, אבל בין זה ובין עליהום על הרשתות יש עדיין מרחק.

יצחק קמחי: אם מישהו ירצה לעקוף את התקנות ולהתחכם, אני רוצה להצהיר כאן שנעקוב אחר הדברים ואם כך יהיה נבוא מייד עם הצעת תיקון לתקנות האלה.

גלעד ארדן: גם כאן הסנקציה היא שלוש פעמים 26 אלף שקלים, כלומר עד 150 אלף שקלים?

יצחק קמחי: כן.

יצחק קמחי: זה הצגת מחיר.

גלעד ארדן: זה עד 150 אלף שקלים לכל מוצר שיש לגביו הפרה, נכון?

גלעד ארדן: כלומר אם בחנות יש כמה מוצרים שאין עליהם סימון של יחידת מידה ניתן להגיש כתב אישום על כל אחד מהם בנפרד?

חנה טירי: כן, בוודאי.

גלעד ארדן: נשמע הערות.

גלעד ארדן: בבקשה חבר הכנסת זיו.

גלעד ארדן: צריך לומר שהוא הגיש לפני כשנה הצעת חוק שעוסקת באותו עיקרון בדיוק.

יצחק זיו: כעת אני רואה שהתקנות האלה באו פשוט להסדיר את הדרך לעקוף את הצעת החוק כי הן קובעות שכאשר נמכרים שני מוצרים ביחד זה כבר לא מוצר ליחידה כי נמכרים שני מוצרים.

יצחק זיו: כאשר הגשתי את הצעת החוק שלי דיברתי על מחיר ליחידה, ובעיקר במוצרי מזון.

יצחק זיו: לא ייתכן ש"ביסלי" יימכר באריזה של 89 גרם במחיר שקל ובצמוד באריזה אחרת ב-90 אגורות אבל לא שמים לב שהמשקל 55 גרם.

יצחק זיו: זאת בעצם השיטה היום, להוריד את המשקל ולהוריד מעט במחיר.

יצחק קמחי: כך ציינתי.

יצחק קמחי: התקנות הללו יסייעו גם במקרים שמישהו יפחית את הכמות באריזה.

יצחק קמחי: המחיר ליחידת מידה יעלה מייד.

יצחק זיו: קונים 100 גרם גבינה במחיר מסוים, כאשר המחיר לקילוגרם משתנה לאין ערוך.

יצחק זיו: כלומר הכוונה לציין מחיר על-פי יחידה מלאה.

יצחק זיו: אם כותבים מחיר ל-100 גרם פשוט לא אומרים את כל האמת, למרות ש-100 גרם זה יחידה מלאה או קילוגרם זה יחידה מלאה.

יצחק קמחי: יחידה מלאה בתקנות נקבעה כקילוגרם.

יצחק זיו: מחר יצרפו שני מוצרים או שלושה מוצרים – ובכוונה ציינתי את הכפית, כי ברגע שמצרפים כפית זה כבר לא מחיר ליחידה, כבר הכול מותר.

יצחק זיו: איפה סגרתם את הפֶּתַח הזה?

גלעד ארדן: מוצר מזון ששוקל פחות מ-100 גרם, זה חל עליו?

חנה טירי: ברור שזה חל, רק שאנו אומרים שיחידת המידה היא 100 גרם.

גלעד ארדן: אם זה "ביסלי" ששוקל 80 גרם ועולה 5 שקלים, יהיה כתוב:

גלעד ארדן: מחיר ל-100 גרם – כך וכך.

יצחק קמחי: זה לא יחול על מוצרים שמשקלם פחות מ-100 גרם.

גלעד ארדן: איפה זה כתוב?

יצחק קמחי: זה לא כתוב.

יצחק קמחי: זה הסכמה שלנו עם איגוד לשכות המסחר.

אתי בנדלר: יש הסכמה שלא באה לידי ביטוי בתקנות?

חנה טירי: הנציגים באו להידבר אתנו בערב חג השבועות וזאת ההסכמה אליה הגענו.

אתי בנדלר: תציעו כאן תיקון של התקנה והוועדה תחליט אם לאשר את ההצעה.

חנה טירי: בוודאי.

חנה טירי: מכיוון שזה היה בערב חג השבועות לא הספקנו להעביר נוסח.

לאה ורון: כאשר יקראו את הסעיף הרלוונטי תעירו הערות.

אתי בנדלר: לי יש בעיה מיוחדת בהשוואת מחירי תבלינים.

אתי בנדלר: בדרך כלל הם נמכרים בשקיות קטנות מ-100 גרם.

אתי בנדלר: הוועדה תצטרך להחליט אם ראוי לפטור את זה או לא ראוי לפטור את זה.

לאה ורון: יש גם טענה שהיצרנים מקטינים את גודל האריזה לעומת האריזה שהורגלנו אליה ושומרים על אותו מחיר.

יצחק זיו: במוצרי מזון אין שום הנחות.

יצחק זיו: השאלה אם התקנות משקפות את מה שהוגש בהצעת החוק.

גלעד ארדן: אם אדוני לא יהיה שבע רצון ממה שיאושר בתקנות הוא יכול להמשיך בהליך החקיקה הראשית שלו, אנחנו לא יכולים למנוע ממנו.

יצחק זיו: אני כבר רואה כאן את כל פתחי המילוט.

גלעד ארדן: הם מציעים, ומה שהוועדה תאשר – תאשר.

לאה ורון: במהלך הדיון על סעיפי התקנות יציעו לכם שינויים כלשהם ותוכלו להחליט אם ההצעות מקובלות עליכם או לא.

יעקב כהן: מה זה יחידת מידה?

יעקב כהן: איזה גודל מידה?

יצחק קמחי: קילוגרם, ליטר.

יצחק קמחי: מידה זה אורך, משקל ונפח.

יצחק זיו: נפח – זה דבר מסוכן מאוד.

יעקב כהן: לכל חברה יש מוצר בחוזק אחר.

יעקב כהן: ייתכנו שני תבלינים שנמכרים באריזה של 100 גרם, אבל תבלין של חברה אחת חזק יותר במילא ולכן צריך להשתמש בכמות קטנה יותר ממנו בתבשילים.

יעקב כהן: לכן צריך אולי לכתוב את החוזק של התבלין כדי שנדע בדיוק כמה צריך להכניס.

יצחק זיו: כתוב ממה הוא מורכב.

אתי בנדלר: מצוין אם זה פפריקה מתוקה או פפריקה חריפה.

יעקב כהן: גם בפפריקה חריפה וגם בחומץ יש דרגות שונות של חריפות, וגם ביין יש דרגות שונות של אלכוהול.

יעקב כהן: צריך לציין כמה זה יוצא באחוזים.

יעקב כהן: רבותי, כולנו דואגים לצרכנים, אבל לדעתי עברנו את המידה הנדרשת.

יעקב כהן: למה לא, שהקונה יפעיל את הראש קצת.

גלעד ארדן: הבנתי את הטיעון של אדוני וניערך לקראת הטיעון הזה.

יעקב כהן: אני לבד עוד לא הבנתי הכול, אז אתה כבר הבנת?

יעקב כהן: עכשיו אני "מבשל" את הטיעון, חכה.

יעקב כהן: אני רוצה לדעת מי יעשה את זה, החנות?

יצחק קמחי: כן.

יצחק קמחי: כפי שהיא מציגה את המחירים היא תכתוב גם מחירים ליחידת מידה.

יעקב כהן: אתה מניח שהחנויות יתנו שירות בחינם כמתנה?

יעקב כהן: אתם יודעים כמה זמן וכמה כוח-אדם נדרש לעשות את זה וכמה זה יעלה?

יעקב כהן: מי ישלם?

יעקב כהן: הצרכנים ישלמו עבור כל זה.

יצחק קמחי: נכון.

יעקב כהן: אתה יכול להגיד להם מה שתרצה, הם יכתבו.

יעקב כהן: הכול עניין של כסף.

יעקב כהן: רבותיי, תנו לקונה לחשב כמה זה יוצא לקילוגרם וכמה ל-100 גרם, תנו לקונה להפעיל את הראש גם כן.

יעקב כהן: בכל דבר עברנו את הגבול, רבותי, כך נראה לי בכל אופן.

יעקב כהן: אין לדבר סוף.

גלעד ארדן: אל"ף, נכון, לכוונות טובות אין סוף והכנסת צריכה להחליט.

יעקב כהן: מה זה כוונות טובות?

יעקב כהן: רשת השיווק הרי לא מתכוונת לתת לך מתנה.

יעקב כהן: אתה יכול גם לחוקק שעליהם לתת לך מזוודה על כל חפיסת פרמזן.

יעקב כהן: הכול עולה כסף.

גלעד ארדן: אפשר גם לחוקק חוק שקובע שהקופאיות צריכות לשבת.

גלעד ארדן: אפשר לחוקק כל מיני חוקים.

גלעד ארדן: זה לא קשור.

גלעד ארדן: אפשר גם לחוקק חוק שקובע שלא צריך לפרט בכלל את המרכיבים של המוצר ומי שחשוב לו שייכנס לאתר של היצרן ויברר.

גלעד ארדן: הכול תלוי מה הכנסת חושבת שכדי למנוע הטעיה או כדי לעודד שקיפות צריך לחייב את המוכרים.

יעקב כהן: הקונה מסתכל במדף ורואה עוגה שעולה 10 שקלים ועוגה אחרת שעולה 15 שקלים.

יעקב כהן: עליו להסתכל כמובן עם העוגה הזאת שוקלת קילוגרם או חצי קילוגרם.

גלעד ארדן: ומה אם מוכרים עוגה של 260 גרם ב-8.10 שקלים ועוגה אחרת של 320 גרם במחיר 9.30 שקלים, איזו עוגה זולה יותר?

גלעד ארדן: אינני יודע, וגם אמא שלי לא יודעת לחשב את זה, ועדיין לא מחלקים לקונים מחשבי כיס.

יעקב כהן: לא צריך מחשב אלא די להפעיל את הראש.

גלעד ארדן: אם אדוני מציע לחלק מחשבי כיס לציבור שהוא מייצג, בסדר גמור, שיחלק אדוני.

יעקב כהן: אני יכול לעשות את החישוב בראש, פחות או יותר.

גלעד ארדן: טוב, אדוני מוכשר ואני לא הגעתי לרף הזה.

גלעד ארדן: אני זקוק לבהירות, שתהיה לי סקלה השוואתית, שאדע שאפשר להשוות בין המוצר הזה ובין המוצר הזה.

יעקב כהן: זה בסך הכול יעלה כסף לצרכן.

גלעד ארדן: הכול עולה כסף.

גלעד ארדן: גם אם תגיד לחנות לפתוח במשך שעות רבות יותר, כל חובה שתטיל על מוכר ניתן לטעון שעלותה תתגלגל לצרכן.

גלעד ארדן: גם במאבק שלך להוריד את עמלות הבנקים אפשר להגיד שבגלל זה יקחו מן הציבור במקום אחר.

גלעד ארדן: הכול אפשר להגיד, נכון.

יעקב כהן: עדיין לא בטוח שזה לא המציאות.

גלעד ארדן: בסדר, אבל עליך לקבוע נורמות צרכניות מסוימות.

גלעד ארדן: אם אדוני סבור שזה מוגזם יכול להתנגד לתקנות.

יעקב כהן: הכול ייפול על הציבור ואני לא רואה את התועלת הרבה.

יעקב כהן: הקונה צריך כמובן לראות לכל הפחות מה המוצר מכיל, כפי שיש למשל חומץ חזק יותר, באותו קנה מידה.

גלעד ארדן: חוזק המוצר או מידת הריכוז שלו ויתרונותיו הוא עניין סובייקטיבי.

גלעד ארדן: כל אחד יסביר שהמוצר שלו הכי טוב, שבמוצר שלו צריך לשים פחות אבקת כביסה או יותר.

גלעד ארדן: המשקל והמחיר, זה חלקי זה – זה המדד האובייקטיבי.

גלעד ארדן: אני יודע ש-X גרם מזה עולה Y שקלים.

גלעד ארדן: זה סקלה אובייקטיבית.

גלעד ארדן: בפרסום כל אחד יכול לספר ששלו טוב יותר ושצריך לשים פחות ושהמוצר שלו מנקה טוב יותר ולא יתקלקל במשך 20 שנים.

גלעד ארדן: את זה אף פעם לא נוכל לחייב.

יעקב כהן: לדעתי צריך לקבוע גודל מינימלי של חנות, שזה יחול רק בחנות של אלף מטרים ויותר, רק בסופרמרקט גדול.

יצחק זיו: מה הקשר?

יעקב כהן: בתקנות כתוב שזה חל על חנות מ-150 מטרים ומעלה.

יעקב כהן: אני רואה שגם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הבין שחנות קטנה לא צריכה לעמוד במטלות הללו.

זאב פרידמן: אלף מטרים זה כל הקניון.

גלעד ארדן: לא רציתי להציע לשנות ולחייב גם בחנויות קטנות מ-150 מטרים, אבל אם אדוני אומר שצריך לדון גם בגודל החנויות אני חושב דווקא שצריך לשקול להוריד את ה-150 מטרים.

יעקב כהן: החובה צריכה להיות מוטלת רק על חנויות גדולות, חנות של אלף מטרים היא סופרמרקט גדול, ולא צריך לחייב את זה בחנויות קטנות.

אברהם בירנבאום: ארגוני הסוחרים בישראל רוצים ללכת לקראת רשתות השיווק ולצמצם את הוצאותיהן על כוח-אדם נוסף.

אברהם בירנבאום: הם מאוד ממוחשבים, הכול שם הולך לפי קודים.

אברהם בירנבאום: אנחנו מציעים שתהיה אפשרות להציג קורא אופטי במקום להציג מחיר על המוצר או על המדף.

אברהם בירנבאום: כלומר בכל 3 מטרים מדף יהיו חייבים להציג במקום נגיש לצרכן קורא אופטי, שכאשר הצרכן מעביר את קופסת השימורים על הקורא האופטי יידע את המחיר ליחידת מידה.

יצחק קמחי: זה לא אותן תקנות.

לאה ורון: לא מדובר בתקנות של חובת סימון מחירים.

אברהם בירנבאום: אני לא מדבר על חובת סימון מחירים.

אברהם בירנבאום: הקורא האופטי יראה: מחיר ל-100 גרם כך וכך, או מחיר לקילוגרם כך וכך.

אברהם בירנבאום: הקונה בסך הכול יצטרך ללכת עוד 3 מטרים לכל היותר, להעביר מעל הקורא האופטי את המוצר, כלומר את הקוד של המוצר, ולקבל מענה.

לאה ורון: המכולות והסוחרים יוכלו להתקין את זה?

גלעד ארדן: הוא מציע לרשתות השיווק.

גלעד ארדן: המבקש על חברו נענה תחילה.

אברהם בירנבאום: למכולות ולסוחרים אין קורא אופטי.

אברהם בירנבאום: אם מישהו רוצה לחסל את התחרות המעטה שנותרה בענפי המזון יטיל את זה גם על מכולות ועל מינימרקטים.

גלעד ארדן: תוכל לענות לי כמי שמייצג את ארגוני הסוחרים בישראל, כמה מן החנויות של הסוחרים הקטנים שאדוני מייצג גודלן למעלה מ-150 מטרים מרובעים?

אברהם בירנבאום: לא עשיתי סקר כזה, אבל אני יכול לומר שיש חנויות מינימרקט כאלה, לא רבות, כ-10%.

אברהם בירנבאום: על מינימרקטים וחנויות מכולת מוטלת חובה להחזיק מחסנים של מינימום 24 מטרים מרובע, וחלקם של 48 מטרים מרובע, והמחסנים צמודים ושייכים לעסק.

אברהם בירנבאום: לכן 150 מטרים זה פחות מהנדרש כדי שהתקנות האלה לא יחולו עלינו.

יצחק זיו: למה צריך להתייחס בכלל לשטח של המינימרקט?

אברהם בירנבאום: חבר הכנסת זיו, אתה יכול לסגור את החנויות הקטנות, את האנשים הזקנים שמחזיקים את חנויות המכולת, שייתכן שחלקם בשוגג הצביעו עבור הרשימה שלך.

אברהם בירנבאום: זה זכותך כחבר כנסת.

יצחק זיו: לא אענה לך על כך.

יצחק זיו: אני יכול לומר רק דבר אחד, כפי שהיצרן ידע להדפיס את המשקל יוכל להדפיס מחיר ליחידת מידה.

אברהם בירנבאום: אבל לא היצרן קובע את המחירים.

גלעד ארדן: נעמיד דברים על דיוקם.

גלעד ארדן: בתקנות כתוב: "מחיר ליחידת מידה יכול שיסומן על גבי הטובין או אריזתם או על גבי תווית או שלט הצמודים למדף".

גלעד ארדן: החבר'ה של מר בירנבאום יבואו ל"אוסם" ויגידו: "אם לא תדפיסו על ה"במבה" מחיר ליחידת מידה לא נמכור את המוצרים שלכם", ואם "אוסם" תרצה שגם החבר'ה של מר בירנבאום ימכרו הרבה מאוד מוצרים שלה היא תשנה את ליין ההדפסות וכל המידע יופיע על ה"במבה".

גלעד ארדן: יהיו אולי עוד 8 מוצרים שאשתו של בעל העסק אופה ורוצה למכור ועליהם היא תתכבד ותוסיף מחיר ליחידת מידה.

יעקב כהן: אבל "אוסם" לא תעשה את זה כי היא לא יודעת באיזה מחיר מוכרים את המוצר.

יעקב כהן: כל חנות מוכרת במחיר אחר.

אברהם בירנבאום: אתה טועה, אדוני היושב-ראש.

אברהם בירנבאום: שוגה מי שחושב שסוחרי המכולות והמינימרקטים מסוגלים להכתיב משהו לתעשיינים.

גלעד ארדן: התחרות הרי כל-כך אדירה.

אברהם בירנבאום: אנחנו לא מסוגלים להכתיב דבר וחצי דבר לתעשיינים.

אברהם בירנבאום: לא הצלחנו להכתיב ל"קוקה קולה" שבתקופות מסוימות מכרה בקבוקי "קולה" ברשתות השיווק בזיל הזול, עד כדי כך שחלק מסוחרי המכולות שחנותם סמוכה לרשתות השיווק קנו "קוקה קולה" ברשתות השיווק כדי שיוכלו למכור במחיר זול יותר מהמחיר שהם נדרשו לשלם.

גלעד ארדן: אני מבקש עוד מעט לשמוע את ההסבר שלכם.

גלעד ארדן: אם הרציונל של התקנות האלה למנוע הטעיה של הציבור מה לי גודל החנות?

עמנואל וייזר: בסעיף ההגדרה אני מציע למחוק את המילים "1 מטרים מעוקב של טובין" מכיוון שיש שם כבר יחידה של נפח.

עמנואל וייזר: מכסים כאן שתי יחידות של נפח וזה יכול ליצור בלבול.

אתי בנדלר: זה כבר הערה פרטנית.

רוברט אילטוב: אדוני היושב-ראש, האם יש לנו אומדן כמה זה יעלה למשק, ובסופו של דבר כמה הלקוח ישלם?

רוברט אילטוב: הרי בסופו של דבר הלקוח ישלם עבור ההוצאות האלה.

גלעד ארדן: מי אמר?

גלעד ארדן: אולי היצרנים בתחרות ביניהם יצמצמו קצת את רווחיהם האדירים.

רוברט אילטוב: אולי, אבל ייתכן גם שאנחנו נשלם.

יעקב כהן: בטוח.

יעקב כהן: קודם כול, היצרנים לא יעשו את זה.

יעקב כהן: היצרן אף פעם לא יודע באיזה מחיר מוכרים את המוצר.

יעקב כהן: כל סופרמרקט מוכר במחיר אחר.

יעקב כהן: איך היצרן יכול לעשות את זה?

רוברט אילטוב: ואם מישהו ירצה לעשות מבצע, איך זה יפעל?

יצחק קמחי: יש התייחסות בתקנות למבצעים.

יעקב כהן: רק החנות יכולה לעשות את זה, והחנות לא תעמוד במטלה הזאת שמחייבת הוצאה ענקית.

גלעד ארדן: אבל החנות רושמת במילא מחיר כולל של המוצר על המדף, לכן יכולה להוסיף תווית נוספת.

גלעד ארדן: ראית פעם בארצות-הברית איך זה נראה?

גלעד ארדן: על כל מדף רשום מחיר המוצר והמחיר ל-100 גרם, אז מוסיפים עוד שורה.

יעקב כהן: גם סימון המחירים קשה מאוד לחנויות.

יצחק קמחי: הטענה הזאת נשמעת לי מוזרה מאוד.

יצחק קמחי: לפני רגע אמרת שלצרכנים קל מאוד לחשב, ואילו כעת אתה אומר שלעוסקים נורא-נורא קשה?

יצחק קמחי: העסקים לא יכולים לחשב?

יצחק קמחי: איך אתה מסביר את זה?

יעקב כהן: הצרכן עומד ומסתכל על המוצרים, בודק מה מכיל כל מוצר, אם זה שמן זך 100% עץ הזית, והוא יכול לעשות חישוב של המחיר.

יעקב כהן: סימון המחירים קשה מאוד לבעלי החנויות.

רוברט אילטוב: ניתן לעשות את זה.

רוברט אילטוב: השאלה כמה זה עולה.

יעקב כהן: וכאן יידרשו לעשות עבודה כפולה, לחשב גם כמה זה יוצא ליחידת מידה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: העמדות שלכם ברורות.

גלעד ארדן: חבר הכנסת אילטוב שאל האם בדקתם מה העלות של זה למשק.

רוברט אילטוב: והאם לא נשלם על זה בסוף כלקוחות.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים בסך הכול שהלקוח יזכה בתועלת, זאת המטרה.

יצחק קמחי: רגולציה עולה כסף ויש לה עלויות.

יצחק קמחי: אנחנו לא מתעלמים מקיומן של עלויות.

יצחק קמחי: דיברנו עם איגוד לשכות המסחר ועם רשתות השיווק וברור לנו שיהיו עלויות.

יצחק קמחי: זה שיש עלויות עדיין לא אומר שהתועלת של התקנות נמוכה יותר.

יצחק קמחי: זאת המסקנה שלנו – התועלת רבה יותר.

יצחק קמחי: זאת הדרך הטובה לצרכן להוזיל את הקניות שלו, גם לאנשים שאתה מייצג, אדוני.

יצחק קמחי: זאת הדרך הנוחה שלהם להשוות מחירים ולדעת שכאשר מוכרים להם אריזת חיסכון יש באמת חיסכון והם לא משלמים יותר.

יעקב כהן: הצרכנים שלנו נכונו בראש טוב והם יודעים לבדוק בדיוק מה קילו ומה חצי קילו.

יצחק קמחי: לכולם יש ראש טוב, אבל צריך כנראה לעזור בעניין הזה.

יצחק קמחי: גם לפני כ-10 שנים כאשר נקבע שינוי כלשהו באשר להצגת מחירים וחייבנו להציג מחיר על כל מוצר ומוצר נאמר לנו שיהיו עלויות גדולות ושלא יעמדו בזה ושהמחירים יתייקרו.

יצחק קמחי: קודם כול, נראה שאני לא מחדש לך דבר באומרי שהמחירים מתייקרים בכל מקרה.

יצחק קמחי: שנית, מנסים להלך אימים שהמחירים יתייקרו והצרכנים ישלמו והכול יהיה נורא.

יצחק קמחי: צר לי לאכזב אתכם, זה לא קרה.

יצחק קמחי: גם עכשיו אני מקווה שזה לא יקרה, ואני מקווה שתשמח כמוני שזה לא יקרה, ואם זה יקרה אני מקווה שהתועלת עדיין תהיה רבה מן הנזק או מן העלות.

רוברט אילטוב: מה התשובה לשאלה שלי?

גלעד ארדן: הוא לא עשה חישוב.

גלעד ארדן: התשובה שאין חישוב מדויק אבל יהיו עלויות.

זאב פרידמן: העלויות האלה עדיין יכולות להוזיל את המחירים לאנשים שיבדקו ויבחנו וישוו בין מוצרים שונים.

גלעד ארדן: אני מניח שכפי שקורה בדרך כלל, מי שצריך לעשות את זה יגיד שהעלויות יהיו גבוהות מאוד, ומי שחושב שזה מוצדק יגיד שהן יהיו פחות ממה שטוענים, וכל חבר כנסת יחליט כרצונו.

יצחק זיו: הצרכן יהיה נשכר.

זאב פרידמן: בסופו של דבר זה כלי לחיסכון כדי שאדם יוכל לעמוד מול המוצר ולדעת בדיוק כמה הוא אמור לשלם ואיזה מוצר להעדיף.

זאב פרידמן: צריך להזכיר שהיום הסיטואציה מורכבת מאוד.

זאב פרידמן: הצרכנים עומדים מול מדף שעליו עשרות מוצרים.

זאב פרידמן: אני מציע לאדוני לבחון רק חטיפים – יש קרקרים ובייגלך, אותם מוצרים בטעמים שונים: אחד במשקל 240 גרם, השני במשקל 230 גרם של אותה חברה, יש סדרה של 8 טעמים כולם במשקלים שונים.

זאב פרידמן: אנחנו מסתכלים על בקבוקי שמן, כולם מכירים כבר את הסיפור של התחתית השקועה, אריזות של 200, 250 ו-300 גרם זהות במראה.

זאב פרידמן: אדם עומד מול המדף ולא יכול לדעת.

זאב פרידמן: הוא צריך לקחת זכוכית מגדלת ולהתחיל לקרוא את כל הפרטים, דבר שאינו מתקבל על הדעת.

רוברט אילטוב: אדוני היושב-ראש, באתי בזמנו ממדינה קומוניסטית ושם היצרן היה כותב את המחיר על המוצר, והתוצאות הכלכליות של היעדר תחרות חמורות מאוד במקרה הזה.

רוברט אילטוב: עלינו לשקול דברים גם מעבר לנקודת זמן ספציפית.

רוברט אילטוב: אם התקנה תוריד את התחרות שקיימת היום, אם ידרשו שהיצרן יקבע את המחיר זה מסוכן מאוד.

קריאות: על מה אתה מדבר?

רוברט אילטוב: אחת ההצעות שעלו כאן, לרשום את המחיר על המוצר כדי לחסוך עלויות סימון במרכולים.

גלעד ארדן: רק אם יש מחיר מפוקח או קבוע.

רוברט אילטוב: מחירים מפוקחים כבר לא קיימים כמעט, אפילו הלחם כבר לא.

רוברט אילטוב: לקבוע ליצרן חובה לרשום את המחיר על המוצר – הרי ברור לנו שההוצאות על הסימון יהיו גבוהות כי כל חנות תצטרך להפעיל עוד עובד או עוד שני עובדים.

רוברט אילטוב: אולי נפתור במקצת את בעיית האבטלה במשק.

גלעד ארדן: חנות גדולה תצטרך, וחנות קטנה לא תצטרך.

גלעד ארדן: ככל שיש יותר מוצרים יש צורך רב יותר לסמן, אין ספק.

רוברט אילטוב: השאלה אם זה מעשי וכמה כסף נשלם בסופו של דבר.

רוברט אילטוב: לדעתי זה יגדיל מאוד את העלויות.

רוברט אילטוב: הלקוח בסופו של דבר ישלם עבור הדבר הזה וזה לא יהיה רק לטובתו.

שירלי אבנר: להיפך, כאשר הלקוח יידע את המחיר לכל יחידת מידה יוכל בקלות רבה יותר להשוות בין מוצרים.

רוברט אילטוב: בבקבוק מים של ליטר וחצי תהיה מידה לליטר.

רוברט אילטוב: הוא יכול לחלק את זה?

רוברט אילטוב: מה הוא יעשה עם זה?

זאב פרידמן: אבל כאשר יציעו לו מכל של 3 ליטר והמחיר הסופי יהיה גבוה בהרבה הוא יוכל להשוות בקבוק של ליטר או ליטר וחצי לבקבוק של 3 ליטר ולדעת האם לקחת את המארז הגדול או הקטן.

יעקב כהן: כל אחד יודע לחשב את זה.

יעקב כהן: אחת ועוד אחת זה שתיים תמיד.

זאב פרידמן: לא, הוא יצטרך לעבוד עם מחשבון ולחשב.

זאב פרידמן: אתה מדבר על פריט אחד ואני מדבר על אדם שנכנס לסופרמרקט וייאלץ במשך כמה שעות לחשב חישובים כדי לבצע קנייה מושכלת.

שירלי אבנר: זה לא כל-כך פשוט.

שירלי אבנר: כאשר אתה קונה סל מוצרים לחמש נפשות לא תתחיל לעשות חישוב עבור כל מוצר, זה לא מעשי.

יעקב כהן: אני כן עושה את זה.

גלעד ארדן: חבר הכנסת אילטוב, רק כדי להבהיר, אולי יש כאן אי-הבנה.

גלעד ארדן: התקנות קובעות שאם יש לך 4 סוגים של אבקות כביסה, אחת שוקלת 1.2 קילוגרם ועולה 20 שקלים והשנייה שוקלת 2 קילוגרם ועולה 40 שקלים, תצוין יחידת מידה כדי שתוכל להשוות מה באמת זול יותר.

גלעד ארדן: על המדף או על המוצר יהיה כתוב מחיר ל-100 גרם 1.20 שקלים, מחיר ל-100 גרם 1.40 שקלים ואז תדע כמה עולה המוצר באמת.

גלעד ארדן: בארצות-הברית זה קיים, ובוודאי ראיתם את זה בכל חנות ובכל מקום.

יצחק קמחי: גם באירופה.

גלעד ארדן: באיחוד האירופאי יש הוראה של הדירקטיבה, אבל בחלק מן המדינות זה חל רק בחנות מעל גודל מסוים.

יעקב כהן: לכן אצלם המטבע נופל ואצלנו לא.

גלעד ארדן: אז אולי תסתדרו גם בלי קצבאות אם הכול כל-כך טוב?

גלעד ארדן: מה אתה אומר?

אלכס מילר: אתם מביאים בחשבון את הערך המוסף של – ניקח לדוגמה בקבוקים, יש גם מחיר לבקבוק קטן יותר או גדול יותר.

אלכס מילר: על הבקבוק כתוב כמה קלוריות יש ב-100 גרם, ואם אתה יודע שהמוצר מכיל 300 גרם אתה מחשב את מספר הקלוריות בכל השקית.

רוברט אילטוב: אציג לך דוגמה.

רוברט אילטוב: פחית קולה של 100 מיליליטר תעלה X שקלים ואילו בקבוק קולה של ליטר וחצי יעלה X שקלים פחות סכום מסוים.

גלעד ארדן: ואיך תדע את זה?

גלעד ארדן: רק אם יכתבו לך על המכל של ליטר וחצי את המחיר ל-100 מיליליטר.

רוברט אילטוב: אבל מה זה נותן לך?

קריאה: יכולת השוואה.

יצחק זיו: אין שום ספק שכל רישום נותן מקום להשוואה, והשוואה מאפשרת חיסכון.

גלעד ארדן: אף אחד לא אמר שזה לא אותה קולה.

גלעד ארדן: נניח שאני רוצה לקנות גביע גבינה לבנה.

גלעד ארדן: אני יכול לקנות 4 גביעים של גבינה לבנה שכל אחד משקלו 250 גרם, או לקנות גביע אחד של קילוגרם.

גלעד ארדן: אם אפתח את המכל של הקילוגרם הוא יתקלקל מהר יותר, וגם לא בטוח שאני רוצה לקנות מכל של קילוגרם, אבל אולי כדאי לי לקנות את המכל של קילוגרם אם אראה שקילוגרם לא עולה כמו ארבע פעם 250 גרם אלא יש באמת חיסכון.

גלעד ארדן: אם כל מכל של 250 גרם עולה 2.75 שקלים והמכל של קילוגרם עולה – לא משנה כמה, וקשה לי לחשב כמה זה יוצא בסוף ל-100 גרם, אני לא יודע איזה מכל כדאי לי לקנות.

רוברט אילטוב: אבל המידע הזה קיים.

רוברט אילטוב: היום כאשר אתה הולך לקנות גבינה רשום המחיר לפי 100 גרם.

גלעד ארדן: מה פתאום?

גלעד ארדן: ממש לא.

גלעד ארדן: על כך בדיוק התקנות.

גלעד ארדן: במוצרים ארוזים אין מידע כזה.

גלעד ארדן: אני לא מדבר על מעדנייה.

חנה טירי: רק במוצר שנמכר בתפזורת רשום המחיר ל-100 גרם, אבל על מוצר ארוז לא.

לאה ורון: אתה צריך לקחת 4 גבינות של 250 גרם ולחשב את מחירן ביחד כדי להשוות למכל של קילוגרם.

גלעד ארדן: בהנחה שהמחיר עגול.

אלכס מילר: צריך להבין, ברגע שהיצרן מייצר קופסה קטנה שמכילה 100 גרם וקובע לה עלות של X שקלים הרי לא מצפים ממני שעל קופסה גדולה של 300 גרם אציג עלות של X שקלים כפול 3 ואז אתחיל להתחרות עם המוצרים האחרים שלי כי אז מחיר הקופסאות הקטנות יעלה.

אלכס מילר: כפי שאתה אומר, אם לא משתלם לך לקנות קופסה גדולה יותר תקנה 4 קופסאות קטנות וליצרן הרבה יותר יקר לייצר קופסאות קטנות כי הוא מפסיד בזה.

אלכס מילר: אם היצרן מכניס אותו חומר לקופסה גדולה יותר זה יוצא לו זול יותר ולכן המחיר של הקופסאות הקטנות יעלה.

אלכס מילר: ראיתי למשל שחלב בקרטון של 2 ליטרים עולה יותר משני קרטונים של ליטר.

יצחק קמחי: זו ההוכחה שצריך לרשום מחיר ליחידת מידה.

אלכס מילר: אבל אני חושב על היצרן שיעלה את המחירים.

יצחק זיו: אותי לא מעניין היצרן.

יצחק זיו: אני מסתכל על הצרכן.

יצחק זיו: אם תהיה תחרות והיצרן יעלה מחירים לא אקנה אצלו.

אתי בנדלר: היצרן משקיע פחות באריזה של 2 ליטרים מאשר בשתי אריזות של ליטר, לכן כולם היו בטוחים שאריזה של 2 ליטרים תעלה פחות משתי אריזות של ליטר, ובכל זאת כאשר משווים מגלים פתאום שאין זה כך.

אלכס מילר: אני יודע שליצרנים עולה יותר לייצר מוצרים באריזה קטנה מאשר באריזות גדולות.

גלעד ארדן: נכון, אז אתה מצפה שהמוצר בקופסה הקטנה יעלה יותר, אבל במציאות לא תמיד כך קורה.

גלעד ארדן: אני יכול להראות לך גבינה לבנה במכל של 750 מיליגרם שעולה כמו 3 מכלים של 250 מיליגרם, אין באמת הנחה על הגודל.

גלעד ארדן: אם הצרכן היה רואה שהמחיר פר 100 גרם בשתי האריזות זהה אז למה עליו לקנות את המכל הגדול שעשוי להתקלקל ואולי לא יספיק לגמור את כולו?

גלעד ארדן: זה יעודד אותם להוריד את המחיר של האריזות הגדולות.

אלכס מילר: לפי הגירסה שלך - - -

גלעד ארדן: זה לא הגירסה שלי.

אלכס מילר: לפי החוק כל ליטר וחצי עולה 5 שקלים ומשהו ואם אני לוקח - - -

גלעד ארדן: נראה לי שאתה לא מבין על מה התקנות.

גלעד ארדן: אני לא מכריח אותם לכלום.

גלעד ארדן: אני מבקש מהם שעל כל מוצר יהיה כתוב על המדף פרט למחירו גם המחיר פר 100 גרם.

גלעד ארדן: אם אבקת כביסה ששוקלת 550 גרם עולה 20 שקלים ואילו אבקת כביסה מתחרה ששוקלת 800 גרם עולה 30 שקלים, כאשר אני או סבתא שלי עומדים מול אבקות הכביסה איננו יודעים איזו מן האבקות זולה יותר.

גלעד ארדן: לנו לא משנה אם זה "סוד" או "קלין" אלא אנו רוצים את האבקה הזולה יותר.

אלכס מילר: התקנות לא מתייחסות לעלות של המכל אלא אך ורק לעלות של החומר בתוך המכל.

שירלי אבנר: התקנות לא רלוונטיות ליצרנים בדרך כלל אלא לרשתות השיווק שחייבות לפרסם את המחירים.

אלכס מילר: מבחינת התקנות לא מעניין כמה עולה לייצר מכל של 3 ליטרים לעומת כמה עולה לייצר מכל של ליטר, אלא רק כמה עולה החומר.

אלכס מילר: כתוב שגבינה במכל של 100 גרם עולה 10 שקלים לקילוגרם ולא משנה מה גודל הקופסה.

גלעד ארדן: אתה קונה את הקופסה.

גלעד ארדן: אתה לא קונה 100 גרם.

לאה ורון: זה בדיוק מה שמציעים בתקנות, לפרסם את המחיר ל-100 גרם כדי לאפשר לך להשוות.

אלכס מילר: אבל לא לוקחים בחשבון את העלות של המכל, כלומר לא משנה באיזה מכל המוצר נמצא.

גלעד ארדן: יהיה גם את המחיר של המכל, כלומר של כלל המוצר.

גלעד ארדן: אם המוצר הוא גבינה במכל של ליטר אז יהיה כתוב שהגבינה הזאת עולה 10 שקלים, ופר 100 גרם זה יוצא שקל, ואם המחיר היה 11 שקל אז פר 100 גרם זה היה 1.10 שקלים, ואז אתה יכול להשוות על אותה סקלה.

אלכס מילר: הלקוח יכול לראות מה ההפרש בין מחיר החומר ובין הקופסה.

גלעד ארדן: לא, אין הפרש ל-100 גרם על-פי סוג הקופסה.

רוברט אילטוב: אולי צריך להציע הצעת חוק חדשה.

אלכס מילר: אם אתה אומר שמצד אחד יש מחיר של החומר עצמו - - -

גלעד ארדן: מה זה החומר?

גלעד ארדן: היום כאשר יש לך מחיר לבקבוק קולה, יש מחיר נפרד לנוזל ולבקבוק?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: בקבוק קולה עולה 7 שקלים.

אלכס מילר: אבל אתה מסכים אתי שיש הבדל בין מחיר של זכוכית ובין מחיר של אריזה אחרת.

גלעד ארדן: לא, אין הבדל כי אף אחד לא יוצר את ההבדל הזה.

גלעד ארדן: ראית חברה שמבקשת ממך לחוד על האריזה?

אלכס מילר: לא, אבל ברגע שאתה רושם את המחיר עבור 100 גרם - - -

גלעד ארדן: זה לא כדי לקנות רק 100 גרם, לא יוכלו לבקש להוציא 100 גרם מתוך הקופסה, אלא רק כדי שתדע כאשר אתה קונה את הקופסה הזאת כמה העלות פר 100 גרם.

גלעד ארדן: אתה רציני או שאתה עושה כאן פיליבסטר?

אלכס מילר: אני רציני מאוד.

אלכס מילר: אם כתוב ש-100 גרם עולה 2 שקלים אני יודע ש-350 גרם אמורים לעלות 7 שקלים אך אני יודע שהמחיר של 350 גרם 10 שקלים.

אלכס מילר: כלומר יש הפרש בין המחירים.

אתי בנדלר: לא יכול להיות, אסור שיהיה דבר כזה.

אתי בנדלר: המחיר ל-100 גרם הוא עבור המוצר הזה, לא עבור המכל.

אתי בנדלר: אומרים כעת: יופיע המחיר הכולל ובצדו המחיר ל-100 גרם או המחיר לליטר.

אלכס מילר: ייתכן שיהיה הבדל בין - - -

גלעד ארדן: לא יכול להיות.

אתי בנדלר: בוודאי, יכול שתמצא פער למוצר אחר.

זאב פרידמן: זה בסדר גמור, וכך הצרכן יידע מה כדאי לו לקנות, כאשר אדם קונה למשפחה שלו, האם כדאי לו לקנות חבילה גדולה או לקנות 3 חבילות קטנות.

זאב פרידמן: זאת המטרה של התקנות.

גלעד ארדן: בזה התקנות לא עוסקות בכלל.

גלעד ארדן: הן עוסקות רק בחובת הסימון.

מזור בהיינה: מקובל תמיד שחבילה גדולה זולה יותר.

אתי בנדלר: כך אתה חושב, כך אתה טועה לחשוב בגלל שאין לך מחיר ליחידת מידה.

מזור בהיינה: אז חבל שאני מרים משקל כבד.

גלעד ארדן: אני מבקש מעו"ד טירי לקרוא ברצף את כל התקנות, בלי הפסקה, ומי שיש לו הערה יוכל להעיר לאחר הקראת התקנות.

רוברט אילטוב: יש הסכמה בין הארגונים ובין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?

גלעד ארדן: תיכף נשמע.

גלעד ארדן: תלוי אילו ארגונים.

גלעד ארדן: בין ארגוני הסוחרים למשרד יש הסכמה, אך לא בין ארגוני הצרכנים ובין המשרד.

חנה טירי: נקרא את התקנות בלי תוספות כאלה או אחרות.

חנה טירי: אם אדוני ירצה נוסיף עוד דברים בהמשך.

רוברט אילטוב: יש לי שאלה נוספת.

גלעד ארדן: אולי אחרי שהיא תקרא יהיה לך ברור.

גלעד ארדן: אני אומר ללא כעס, אם הקשבתם פעם אחת לתקנות אולי לא הייתם שואלים אותן שאלות.

גלעד ארדן: סתם בזבזנו עכשיו 10 דקות.

גלעד ארדן: לא על כך התקנות.

רוברט אילטוב: עוד 30 שניות.

רוברט אילטוב: אם יש התנגדות של ארגוני הצרכנים, אפשר לשמוע אותם?

גלעד ארדן: תשמע אותם בוודאי, עוד מעט.

חנה טירי: תקנות הגנת הצרכן (מחיר ליחידת מידה), התשס"ח-2008 "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 17ב(ה) ו-37 לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981 (להלן – החוק), על-פי הצעת הממונה ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תקנה 1 – הגדרה בתקנות אלה, "מחיר ליחידת מידה" – המחיר הכולל ל-1 קילוגרם, 1 ליטר, 1 מטרים, 1 מטרים מרובע ו-1 מטרים מעוקב של טובין.

חנה טירי: תקנה 2 – חובת הצגת מחיר ליחידת מידה (א) עוסק המציע טובין כמפורט להלן לצרכן, מציגם או מוכרם, יציג את מחירם ליחידת מידה: (1) טובין הנמכרים בתפזורת; (2) טובין ארוזים מראש, שלפי חיקוק או תקן רשמי חובה לציין על גביהם את כמותם.

חנה טירי: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), מחירם של מוצרי מזון ארוזים לרבות סוגי לחם הנמכרים ביחידות בודדות בלא אריזה וכן מוצרי איפור וקוסמטיקה שמשקלם או נפחם קטן מ-100 גרם או 100 מיליליטר, יהיה ליחידת מידה של 100 גרם או 100 מיליליטר.

חנה טירי: תקנה 3 – אופן הצגת המחיר (א) מחיר ליחידת מידה יוצג במקום הנראה לעין ובספרות ברורות וקריאות באופן שניתן לייחד אותן בקלות לטובין.

חנה טירי: (ב) מחיר ליחידת מידה יכול שיסומן על גבי הטובין או אריזתם או על גבי תווית או שלט הצמודים למדף שמונחים עליו הטובין.

חנה טירי: (ג) קיימת חובה לפי חיקוק או תקן רשמי לציין את הכמות הנקייה (נטו) של טובין, יוצג גם המחיר ליחידת מידה של הכמות הנקייה (נטו), באופן האמור בתקנות משנה (א) ו-(ב).

חנה טירי: תקנה 4 – מחיר ליחידת מיכה במכירה מיוחדת עוסק המציע טובין, מציגם או מוכרם במסגרת מכירה מיוחדת כהגדרתה בסעיף 8 לחוק, יציין את המחיר ליחידת מידה לפי מחירם הרגיל של הטובין, בלא תנאי המכירה המיוחדת; העוסק רשאי לציין בנוסף, את המחיר ליחידת מידה של הטובין במסגרת תנאי המכירה המיוחדת ובלבד שתהיה אבחנה ברורה בין שני המחירים כאמור.

חנה טירי: תקנה 5 – שמירת דינים אין בתקנות אלה כדי לגרוע מהוראות צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הצגת מחיר של סוג מצרכים מסוימים), התשנ"א-1991.

חנה טירי: תקנה 6 – תחולה וסייג לתחולה (א) תקנות אלה יחולו על הצעה של טובין, הצגתם או מכירתם, בחנות אשר שטח הרצפה שלה, גדול מ-150 מטרים מרובעים וכן על הצעה של טובין, הצגתם או מכירתם בעסקת מכר מרחוק, כהגדרתה בסעיף 14ג(ו) לחוק.

חנה טירי: (ב) תקנות אלה לא יחולו במקרים אלה: (1) המחיר ליחידת מידה זהה למחיר הכולל; (2) הטובין מוצגים, מוצעים ונמכרים במסגרת מכירה פומבית; (3) הטובין הם חפצי אומנות או עתיקות; (4) הטובין מוצגים בחלון ראווה; (5) טובין מסוגים שונים הארוזים באריזה אחת; (6) טובין שמחירם הופחת בשל פגם או איכות נחותה; (7) טובין הנמכרים מתוך מכונות אוטומטיות; (8) טובין שמחירם הכולל ליחידת מידה, נמוך מ-5 אגורות.

חנה טירי: " – זה צריך להיות "10 אגורות" כי 5 אגורות הם כבר לא הילך חוקי.

חנה טירי: תקנה 7 – תחילה "תחילתן של תקנות אלה 90 ימים מיום פרסומן.

חנה טירי: "

עירית פיליפ: אני רוצה להבהיר משהו, הערה כללית לפני שנכנסים לתוכן התקנות ולפני שיפורטו כאן כל מיני הסכמות שאכן הושגו.

עירית פיליפ: עו"ד קמחי אמר שיש בדירקטיבה האירופאית חובת סימון מחיר ליחידת מידה, אבל למיטב ידיעתי, ואני חושבת שאני לא טועה, בשום מקום בעולם לא נקבעה מצד אחד חובת סימון של המחיר על המוצר ומצד שני חובת סימון מחיר ליחידת מידה על המדף.

עירית פיליפ: דרישה כזאת לכפל סימון לא קיימת.

עירית פיליפ: זה באמת משהו חדש שמוצע כאן לראשונה.

עירית פיליפ: לכן יש כל מיני חריגים, שדיברנו עליהם עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שבאמת מביאים בחשבון את החריג בחקיקה הזאת.

גלעד ארדן: איפה בעולם זה מופיע?

עירית פיליפ: באירופה, אבל שם ניתן לציין על המדף גם את המחיר הכולל וגם את המחיר ליחידת מידה.

עירית פיליפ: לא קורה שעל המוצר יש מחיר כולל ועל המדף מחיר ליחידת מידה.

עירית פיליפ: הפיצול הזה חריג.

גלעד ארדן: ובארץ אתם חייבים לסמן גם על המדף וגם על המוצר?

עירית פיליפ: קודם כול, על המוצר אנחנו חייבים לסמן את מחיר המוצר.

עירית פיליפ: המחיר ליחידת מידה יכול להיות על המוצר או על המדף.

גלעד ארדן: אבל המחיר חייב להיות על המוצר ולא די על המדף?

עירית פיליפ: לצערנו לא.

עירית פיליפ: זה חריג, ואני חושבת שאני לא טועה.

אתי בנדלר: אבל על-פי נוסח התקנות אתם לא חייבים לעשות את הפיצול, אלא אתם רשאים.

עירית פיליפ: לציין שני מחירים על המוצר, עם כל הסרבול?

יצחק זיו: כן.

אתי בנדלר: אתם רשאים.

אתי בנדלר: נותנים לכם בחירה.

גלעד ארדן: באותה מדבקה.

גלעד ארדן: מגדילים את המדבקה.

עירית פיליפ: אי אפשר.

עירית פיליפ: פרקטית אי אפשר.

עירית פיליפ: תחשבו רק על גודל המדבקה שצריכה להיות.

עירית פיליפ: קחו את קופסאות המסטיק הקטנות שעליהן יש מדבקה שגם היום מסתירה את כל התכולה והרכיבים והקלוריות.

יצחק קמחי: האם הגענו להסכמות או לא?

יצחק קמחי: אני מתחיל לחוש שיש כאן בעיה.

יצחק קמחי: אם יתחילו לפתוח את הדיון הזה מחדש אז נשיב.

עירית פיליפ: אמרת בתחילת הדיון שזה קיים במקומות אחרים וחשוב להבהיר שזה לא קיים.

יצחק קמחי: לא טענתי שבמקומות אחרים נדרשים לציין את המחיר ליחידת מידה דווקא על המוצר.

אתי בנדלר: אם כך, חייבים להבהיר שעל-פי נוסח התקנות אין חובה, הפיצול הוא בחירה שלכם.

אתי בנדלר: אתם לא חייבים לפצל.

אתי בנדלר: התקנות באות לקראתכם.

גלעד ארדן: היא טוענת שהמדבקה תהיה גדולה מדי.

גלעד ארדן: הטענה נשמעה.

גלעד ארדן: היועצת המשפטית של הוועדה רצתה לשאול.

גלעד ארדן: אני מציע שחברי הכנסת יקשיבו כי זה הדבר המצוי במחלוקת הכי גדולה בתקנות.

גלעד ארדן: עוד מעט מר בירנבאום בוודאי ירחיב את הדיבור על כך.

אתי בנדלר: בתקנה 6(א), התקנות מחילות את חובת הצגת מחיר ליחידה רק על חנויות ששטח רצפתן גדול מ-150 מטרים מרובעים.

יצחק זיו: לא כולל מחסנים?

אתי בנדלר: קודם כול, לא ברור מה היא "חנות" לצורך זה, האם החנות כוללת רק את שטח המכירה או גם את שטח המחסן.

אתי בנדלר: זה שאלה חשובה נוספת.

אתי בנדלר: בנוסף לכך, 150 מטרים רבועים זה ממש אולם, דהיינו התקנות חלות רק על החנויות הגדולות מאוד לממכר.

אברהם בירנבאום: לא נכון.

אתי בנדלר: מדובר בעצם על סופרמרקטים ועל המינימרקטים הגדולים יותר, לא המינימרקטים הקטנים.

אתי בנדלר: השאלה האם מדובר כאן בהבחנה מותרת או בהפליה שיהיה קשה להגן עליה.

אתי בנדלר: הוועדה ראויה להסברים מדוע נקבע המטראז' הזה.

חנה טירי: אני מבקשת להבהיר קודם כול שהדירקטיבה האירופאית קובעת שאפשר להחריג.

אתי בנדלר: אבל הדירקטיבה האירופאית לא מחייבת אותנו, כידוע.

גלעד ארדן: נאמר שבדירקטיבה האירופאית יש החרגות, כמו למשל באנגליה.

גלעד ארדן: בארצות-הברית כל החנויות חייבות.

חנה טירי: אתן דוגמה השוואתית.

חנה טירי: במדינות האיחוד האירופאי ניתן למצוא מי שהחריגו חנויות עם שטח רצפה קטן יותר ומי שהחריגו חנויות עם שטח רצפה גדול יותר.

גלעד ארדן: את יכולה לפרט?

חנה טירי: אני נסמכת על החומר שהעביר לנו איגוד לשכות המסחר.

חנה טירי: ביוון למשל קבעו שהפטור יחול על חנויות שגודלן פחות מ-50 מטרים, בסלובקיה – פחות מ-150 מטרים, בבריטניה – החובה לא תחול על חנויות שגודלן פחות מ-280 מטרים, בסלובניה – לא תחול על פחות מ-500 מטרים, בלוקסמבורג וצ'כיה – לא תחול על חנויות שגודלן פחות מ-400 מטרים, באוסטריה עשו הבחנה לעניין בעל עסק המעסיק פחות מ-9 עובדים.

גלעד ארדן: רק כדי שיובן, איגוד לשכות המסחר מייצג את אלו ששטח הרצפה שלהם קטן יותר.

אברהם בירנבאום: להיפך, דווקא גדול יותר.

אברהם בירנבאום: הם מייצגים את רשתות השיווק הגדולות.

גלעד ארדן: תלוי מי מאיגוד לשכות המסחר העביר את המידע הזה, אני לא יודע.

יחזקאל דסקל: אותם אנשים שמייצגים את הגדולים יותר.

אברהם בירנבאום: הנה יש הסכמה בינינו.

גלעד ארדן: ביוון מחריגים רק חנויות שגודלן פחות מ-50 מטרים.

יחזקאל דסקל: אנחנו הבאנו נתונים ולא קבענו.

חנה טירי: רואים שיש דוגמאות לכאן ולכאן.

אברהם בירנבאום: צריך לבדוק כמה זה בטשקנט.

חנה טירי: הרציונל, כפי שאני מבינה, שבחנויות הקטנות יש פחות מוצרים שניתן להשוות ביניהם.

יעקב כהן: לחנויות הקטנות אין עובדים, אין כוח-אדם לעשות את כל הסימונים.

חנה טירי: אם זה חנות מכולת אז הכוונה כמובן גם להקל, וגם מכיוון שבחנות מכולת יש מגוון קטן יותר של מוצרים.

חנה טירי: הרציונל של התקנות הוא יכולת בחירה בין מגוון רחב של מוצרים כדי שהצרכן יוכל להשוות בין קפה אחד לשני ולשלישי ולרביעי, להשוות בין מותגים שונים ומוצרים שונים.

חנה טירי: מניחים שבחנויות קטנות מגוון המוצרים קטן יותר.

יעקב כהן: הייתי קובע שזה יחול על חנות שגודלה 300 מטרים או יותר.

יצחק זיו: הייתי קובע 30 מטרים.

גלעד ארדן: חבר הכנסת כהן, אני סבור שאתה אדם רציני מאוד, נבון וחכם.

גלעד ארדן: אם זה מה שעומד מאחורי התקנה, אני אומר לך, אינני יודע כיצד זה במגזר החרדי אבל אני מכיר את תל-אביב שבה יש הרבה מאוד מסחר.

גלעד ארדן: יש המון חנויות, ביניהן רשתות ששייכות לרשתות השיווק והיום נקראות "AM:

גלעד ארדן: PM" שגודלן פחות מ-150 מטרים.

גלעד ארדן: אני חשבתי על פטור לחנויות של 70 מטרים או 50 מטרים, משהו כזה, חנויות קטנות יותר, ואגב גם חנויות כאלה הן לא ממש קטנות.

גלעד ארדן: חשבתי על המכולות שגודלן 30-40 מטרים.

גלעד ארדן: אם תתן פטור לחנויות שגודלן עד 150 מטרים הרי מחר "קואופ" או "שופרסל" ירחיבו את הרשת ויפתחו עוד ועוד חנויות כמו "AM:

גלעד ארדן: PM", שאתם לא כל-כך אוהבים אותן במילא, ושם יהיה פטור על כל הנורמות הצרכניות.

גלעד ארדן: זה גם לא נכון, וגם לא נכון מהותית.

גלעד ארדן: כמי שקונה ב-"AM:

גלעד ארדן: PM" אני אומר לך שיש כמה סוגי קפה על המדף וכמה סוגי תה וכמה סוגי אבקות כביסה ולא נכון שיש רק מוצר אחד ללא בחירה בחנויות שגודלן 100-150 מטרים.

גלעד ארדן: אלה חנויות גדולות למדי ומכובדות.

גלעד ארדן: הייתי מציע לא לכלול את כולם, אבל ללכת על נורמה של 50 מטרים למשל, שזה באמת המכולות והסוחרים הקטנים.

גלעד ארדן: חנות של 50 מטרים ומטה גם היא לא קטנה מאוד, בקניונים זה נחשב אפילו חנות גדולה למדי.

מזור בהיינה: אתה כולל את המחסנים?

יעקב כהן: בקניון בדרך כלל יש 1,000 מטרים.

גלעד ארדן: בתוך קניון יש חנויות מסוגים שונים.

גלעד ארדן: חנות שגודלה פחות מ-50 מטרים גם בקניון לא נחשבת קטנה.

יעקב כהן: כל הסופרמרקטים גודלם 1,000 מטרים.

גלעד ארדן: אבל זה לא רק סופרמרקטים.

גלעד ארדן: הרי אני לא רוצה שיטעו גם בחנויות אחרות.

גלעד ארדן: מה עם "סופרפארם"?

גלעד ארדן: אני לא יודע מה השטח של "סופרפארם".

יעקב כהן: הכול יותר מ-150 מטרים.

גלעד ארדן: מי אמר?

גלעד ארדן: אתם יודעים מה הגודל הממוצע של חנות "סופרפארם" או "ניופארם"?

קריאה: בממוצע 280 מטרים.

יצחק זיו: אנחנו מדברים בעיקר על מוצרי מזון.

אברהם בירנבאום: אדוני היושב-ראש, על-פי החוק אין חנות מכולת ברישיון, ולו הקטנה ביותר, שגודלה פחות מ-50 מטרים.

גלעד ארדן: וכמה חנויות פועלות בתל-אביב ללא רישיון, אדוני יודע?

אברהם בירנבאום: אני לא יודע.

גלעד ארדן: 70% על-פי הדוח האחרון של רישוי עסקים.

אברהם בירנבאום: על-פי החוק בחנות מכולת חייבים להיות לכל הפחות 48 מטרים מרובעים 24 מטרים מרובעים מחסן, שבדרך כלל צמוד לחנות והוא חלק מן העסק.

אברהם בירנבאום: ההבדל אינו מה שאמרו כאן, אלא שעל-פי פקודת מס הכנסה חייבת חנות מכולת, אם לא נותנת על כל מכירה חשבונית מס, וזה בלתי אפשרי, להציג קופה רושמת.

אברהם בירנבאום: על-פי החוק 99.9% מאותן קופות רושמות אינן מתחשבות לחלוטין בקודים, אין בהן קודים, אין בהן קורא קודים.

גלעד ארדן: מה הטענה של אדוני?

גלעד ארדן: אולי יטען אותה.

אברהם בירנבאום: אני אומר בסך הכול שאם לא תקבעו מינימום של 250 מטרים, כאשר הממוצע באירופה כפי שציינה עו"ד טירי הוא 400 מטרים, תגרמו לכך - - -

גלעד ארדן: היא קראה מן המידע שהועבר אליה מאיגוד לשכות המסחר.

גלעד ארדן: בארצות-הברית החובה חלה על הכול.

אברהם בירנבאום: אני מציע שמחלקת המחקר והמידע של הכנסת תבדוק את החוקים השונים ותשווה.

גלעד ארדן: אולי ועדת הכלכלה יכולה להחליט שבישראל התחרות טובה פחות מאשר באירופה ולכן צריך שקיפות גבוהה יותר.

אברהם בירנבאום: אני מסכים עם אדוני לחלוטין, אבל אם לא ייקבע מינימום של 250 מטרים מרובעים הרי בתוך זמן קצר, אם יתחילו להגיש תביעות, ייסגרו המינימרקטים והמכולות ולא תהיה תחרות בכלל, יישאר רק הדואופול, והכוונה ברורה.

אברהם בירנבאום: זה באשר לשטח.

אברהם בירנבאום: בתקנה 3, פשוט כדי לחסוך לרשתות השיווק את ההוצאה המיותרת על כוח-אדם, אני מציע בסיפה להוסיף: "לחילופין יוצג על כל עמודת מדפים שאורכה אינו עולה על 3 מטרים קורא אופטי נגיש לצרכנים שיאפשר לצרכנים לוודא את מחיר הטובין ליחידת מידה".

גלעד ארדן: באת לכאן להחריג את האנשים שאתה מייצג ותוך כדי כך גם להטיל חובות על אלו שאתה לא מייצג.

אברהם בירנבאום: אני לא מייצג את רשתות השיווק.

אברהם בירנבאום: מר לין מייצג אותן.

אברהם בירנבאום: אני לא רוצה שיהיה בזבוז מיותר במשק, שיוציאו כסף על העסקת כוח-אדם כאשר אין צורך בכך.

גלעד ארדן: האם עוד משהו שנוי במחלוקת, פרט לגודל המינימלי של שטח החנות שהתקנה תחול עליה?

עמנואל וייזר: אני חוזר על ההערה שלי בעניין ההגדרה, שאין צורך לכתוב "1 מטרים מעוקב".

עמנואל וייזר: זה כפל של מידות נפח ואני מציע לוותר על המידה הזאת.

גלעד ארדן: אתם מקבלים את הטענה הזאת?

יצחק קמחי: אין לי התנגדות להשמיט את זה.

גלעד ארדן: אפשר למחוק את המילים "1 מטרים מעוקב" בסוף תקנה 1.

עמנואל וייזר: דבר שני, בתקנה 6(א) אני רואה קצת בעייתיות בהצגת המחיר בכל המקרים בעסקת מכר מרחוק.

עמנואל וייזר: ייתכן שבחלק מן המקרים אפשר, אבל בוודאי לא בכל המקרים.

אתי בנדלר: יש שאלות נוספות על תקנה 6.

עמנואל וייזר: כרגע התקנות האלה מחייבות גם בעסקת מכר מרחוק הצגת מחירים ליחידה, וזה בעייתי.

אתי בנדלר: למה?

עמנואל וייזר: אני מתקשר בטלפון אל מישהו להזמין דבר מה.

עמנואל וייזר: איפה הוא יציג לי את המחיר?

עמנואל וייזר: הוא צריך להגיד לי על כל פריט ופריט מה מחירו ליחידה?

לאה ורון: לא היית רוצה שכך יעשו?

עמנואל וייזר: השאלה אם זה כוונת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

זאב פרידמן: זה עדיין לא מכר מרחוק.

זאב פרידמן: בשיווק מרחוק כאשר מישהו מציג לך פרסומת או מציע לך חומר למה שזה לא יופיע?

עמנואל וייזר: בחלק מן המקרים ניתן לעשות את זה, אבל לא בכל המקרים.

גלעד ארדן: במכר מרחוק חלה היום חובה להציג מחיר בצורה מסוימת?

זאב פרידמן: יש חובה להציג את המחיר הכולל, כמו בחנות.

גלעד ארדן: אבל גם כאן לא הצעתם שבפרסומת יהיה פירוט גם של מחיר ליחידה.

זאב פרידמן: אז המוכר יוסיף עוד שורה באתר האינטרנט כאשר הוא מציג את מרכולתו.

גלעד ארדן: אתה מתכוון למי שאין לו בכלל מקום ממכר.

גלעד ארדן: הרי גם מי שמציג פרסומות בעיתונים לא מוסיף בעיתונים מחיר ל-100 גרם, אלא רק במקום המכירה, בחנות עצמה.

גלעד ארדן: התקנות הללו לא חלות על פרסומות.

חנה טירי: מדובר על מכירה דרך האינטרנט.

גלעד ארדן: אתם לא מחילים את זה.

חנה טירי: אנחנו מחילים את זה על "מכירתם בעסקת מכר מרחוק, כהגדרתה בסעיף 14ג(ו) לחוק".

יצחק קמחי: זה חנות באינטרנט – מכר מרחוק.

חנה טירי: מי שלא בא לקנות במקום בית העסק יכול לקנות גם באינטרנט.

עמנואל וייזר: תקנה 3(ב) קובעת שהמחיר יוצג על המדף או על המוצר.

עמנואל וייזר: איך ניתן לעשות את זה בעסקת המכר מרחוק?

חנה טירי: אני לא בטוחה שצריך להגיד את זה במפורש.

גלעד ארדן: אם זה לא משנה לכם הייתי מוריד את זה כרגע, ואולי תרצו להתייחס בתקנות נפרדות למכר מרחוק.

גלעד ארדן: אני לא מבין את החובה, איך ניתן להציג את זה בדיוק.

יצחק קמחי: במכר מרחוק יש רשימה של מוצרים ולצידם מחירם.

גלעד ארדן: יש היום חובות היכן צריך להציג את המחיר?

עמנואל וייזר: אבל זה לא החובה שמוטלת בתקנות הללו.

עמנואל וייזר: תקנה 3(ב) קובעת שיש להציג את המחיר על המוצר או על המדף, לא ברשימות מחירים.

זאב פרידמן: התקנה קובעת שהמחיר יכול ויהיה מסומן כך.

גלעד ארדן: בתקנה 3, בתקנת משנה (ב) כתוב "יכול שיסומן" ובתקנת משנה (א) כתוב "במקום הנראה לעין".

גלעד ארדן: אם זה לא באחת מן האפשרויות שמופיעות בתקנת משנה 3(ב) הרי זה "במקום הנראה לעין".

עמנואל וייזר: אם הפרשנות הזאת תתקבל זה אומר שגם בחנות יכולים לשים את זה בכלל ברשימת מחירים.

עמנואל וייזר: לפי הפרשנות הזאת אם מחילים אותם כללים על חנויות ועל מכר מרחוק, גם בחנות זה לא חייב להיות על המדף או על המוצר.

עמנואל וייזר: אני מציע שתיזהרו בדברים האלה.

גלעד ארדן: הוא צודק.

גלעד ארדן: אם זה בחירתו של הסוחר אז גם מי שלא עושה מכר מרחוק אלא מוכר בחנות לא חייב לשים את המחיר על המדף או על המוצר.

שירלי אבנר: הוא יכול לשים רשימה, אך באופן שניתן יהיה לייחס את המחיר בקלות למוצר.

גלעד ארדן: זה צריך להיות "במקום הנראה לעין ובספרות ברורות וקריאות באופן שניתן לייחס אותן בקלות לטובין".

יצחק זיו: כאשר קבעו מגבלה של 150 מטרים, האם בדקו כמה חנויות בתל-אביב למשל גודלן למעלה מ-50 מטרים וכמה חנויות קטנות בהרבה מ-50 מטרים?

יצחק זיו: אם ניקח את קנה המידה הזה נגלה שהיחס מדהים לטובת אלה שגודלן קטן מ-50 מטרים.

יצחק זיו: לא ייתכן שבהן נאפשר הפקרות ולא יצטרכו לסמן כלום.

יעקב כהן: זה ממש לא הפקרות.

יעקב כהן: אתה יודע מה זה הפקרות?

יעקב כהן: בכל השנים היתה הפקרות?

יצחק זיו: צריך לדאוג לסימון המחירים בכל החנויות, שעל-פי התקנות האלה יכולות לקבוע מחירים כרצונן בלי לסמן כלום ובלי שום דבר.

יצחק זיו: חייב להיות חוק אחיד לכולם.

יצחק זיו: לא ייתכן שחנות מעל לגודל מסוים חייבת לפרסם והשנייה לא.

גלעד ארדן: אני מוכן לקבל את ההיגיון שבחנויות קטנות מאוד אין הרבה מאוד מוצרים מכל סוג שניתן להשוות ביניהם.

יצחק זיו: אבל לא 150 מטרים.

יצחק זיו: הייתי מדבר על 50 מטרים.

גלעד ארדן: אני מסכים אתך.

אברהם בירנבאום: אבל חנות מכולת חייבת להיות גדולה יותר מ-50 מטרים.

יצחק זיו: 48 מטרים.

אברהם בירנבאום: פלוס 24 מטרים מחסן.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים על שטח התצוגה בלבד.

אברהם בירנבאום: בחנויות רבות זה מחובר.

אתי בנדלר: אולי כדאי להבהיר שמחסן לא מובא בחשבון.

חנה טירי: אנחנו מדברים על הצעה, על הצגה ועל מכירה.

חנה טירי: זה לא מחסן.

יעקב כהן: אני מציע שנאמץ את שנקבע בבריטניה, שזה יחול על חנויות ששטחן 280 מטרים.

גלעד ארדן: בארצות-הברית זה חל על כל החנויות ללא יוצא מן הכולל.

גלעד ארדן: בריטניה כבשה את פלשתינה והתעללה בנו.

גלעד ארדן: למה אנחנו צריכים לחקות אותם דווקא?

גלעד ארדן: ארצות-הברית הרי תומכת בנו.

יחזקאל דסקל: הגענו לסדרה של הסכמות, במרכאות.

יחזקאל דסקל: לא אהבנו את התקנות האלה, אבל עשינו עבודה משותפת עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

יחזקאל דסקל: ההסכמות שהגענו אליהן לא מופיעות כאן.

גלעד ארדן: מה חסר כאן עדיין מתוך ההסכמות?

גלעד ארדן: בבקשה, נא להציג מה אתם רוצים להוסיף, או לאילו הסכמות הגעתם.

יצחק קמחי: אנחנו רוצים להחריג מספר דברים.

יצחק קמחי: אנחנו רוצים להחריג תרופות.

לאה ורון: כלומר להוסיף תרופות לתקנה 6, לרשימת הטובין שהתקנות לא יחולו עליהם.

יצחק קמחי: תחום אחד הוא תרופות ותוספי מזון.

יצחק קמחי: תחום נוסף הוא פטור על מוצרי איפור ובישום.

יצחק קמחי: מדובר במוצרים קטנים מאוד כמו פודרה שנמכרת באריזות של 7 גרם או מסקרה.

גלעד ארדן: מה פתאום לפטור מוצרי בישום?

גלעד ארדן: יש הרי מכלים של 75 מיליליטר ושל 125 מיליליטר.

גלעד ארדן: זה גם לא נאמר לי מראש.

גלעד ארדן: נאמר לי שסוכם אתכם לכלול מוצרי בישום שיש בהם מוצר רק מסוג אחד.

יצחק קמחי: זה דבר אחר, אגיע אליו.

יצחק קמחי: דובר על מוצרי איפור והוסכם גם על מוצרי בישום.

יצחק קמחי: הסכמנו גם להחרגה של מוצרים שמשקלם נמוך.

גלעד ארדן: בלי מוצרי בישום.

גלעד ארדן: רק מוצרי איפור.

גלעד ארדן: בישום זה דבר אחר.

נמרוד הגלילי: הוסכם לפטור גם מוצרי בישום.

גלעד ארדן: אני לא מקבל את זה.

גלעד ארדן: לא אעלה את זה להצבעה בצורה הזאת.

יצחק קמחי: תחום נוסף שהסכמנו לפטור הוא מוצרים שמשקלם קטן מ-100 גרם אם רק כאלה נמכרים.

יצחק קמחי: אם קיימים מוצרים שמשקלם קטן מ-100 גרם ואותו מוצר נמכר גם באריזות שמשקלן גדול מ-100 גרם אין פטור.

יצחק קמחי: למשל "ביסלי" נמכר גם באריזה של 50 גרם וגם באריזות גדולות יותר.

גלעד ארדן: אם קיים רק "ביסלי" במשקל 90 גרם – לא חייב, אבל אם מוכרים גם 90 גרם וגם 200 גרם – חייב.

רוברט אילטוב: ואם זה פרפומריה?

אתי בנדלר: מדובר במוצרים שנמכרים רק באריזה שמשקלה נמוך מ-100 גרם.

גלעד ארדן: אם כך, נעשה אותו דבר לגבי בשמים, אם אתם רוצים.

גלעד ארדן: אם מוכרים יותר מסוג אחד – אין פטור.

אתי בנדלר: זה נכלל במילא.

אתי בנדלר: כל מוצר שנמכר רק באריזה שמשקלה נמוך מ-100 גרם יהיה פטור.

רונית תירוש: בבישום קורה לא אחת שנמכר אותו מוצר בכמה משקלים שונים.

רונית תירוש: זה נכלל?

גלעד ארדן: אם המוצר נמכר בכמה אריזות במשקלים שונים אין פטור, יצטרכו לסמן גם מחיר ל-100 מיליליטר.

רונית תירוש: שלא נבזבז זמן בדיוטי-פרי על חישובים.

אתי בנדלר: יש כאן מקום לשיקול לפי בחירת בית העסק.

גלעד ארדן: מדובר על פטור גורף לכל המוצרים ששוקלים פחות מ-100 גרם וכאשר אין אריזה נוספת מאותו מוצר ששוקלת יותר.

רונית תירוש: הגיוני לתת פטור כזה כאשר אין במילא למה להשוות.

זאב פרידמן: אנחנו מתנגדים.

זאב פרידמן: אנחנו מציעים לוועדה לא להסכים לסעיף הזה משום שיש הרבה מאוד מוצרים, כמו למשל הדוגמה שנתת על "ביסלי", יש כל מיני מארזים שונים של המוצר הזה אבל אין מארזים שמשקלם למעלה מ-100 גרם.

גלעד ארדן: יש ביסלי גם באריזה של 200 גרם.

אתי בנדלר: הם יפסיקו את הייצור שלו.

זאב פרידמן: יש הרבה מאוד מוצרים שלא נמכרים במארזים גדולים.

זאב פרידמן: למה לא לאפשר לאדם לדעת את הפרשי המחירים במוצרים האלה?

זאב פרידמן: ככל שיש מוצרים דומים להם צריך לאפשר את ההשוואה.

זאב פרידמן: אם מדובר באיזה מותג ייחודי, ניחא, כאן עוד ניתן להבין את ההיגיון כי אין תחליף לאותו מוצר, אבל במקום שיש שני מוצרים, אחד שוקל 55 גרם והשני 85 גרם, על הצרכן לדעת מה עדיף לו.

גלעד ארדן: מדוע הסכמתם לזה?

גלעד ארדן: אני דוקא סבור שאפשר לקבל את ההסכמה הזאת.

יצחק קמחי: הסכמנו לזה מכיוון שלא תמיד יש טעם בהשוואה, למשל בין "פסק זמן" ובין "סניקרז", לכתוב מחיר ליחידת מידה של כל אחד.

יצחק קמחי: זה פחות רלוונטי לצרכן.

אתי בנדלר: אני יכולה בהחלט לחשוב על ילדים שרוצים "סניקרז" והאמא רואה שהמחיר ל-100 גרם של "פסק זמן" הרבה יותר זול ואומרת לילד: תסתפק בזה.

יצחק קמחי: טבען של פשרות שיש בהן ויתור.

יצחק קמחי: אני מצהיר, זה לא ויתור מתוך אושר רב, אלא מתוך כוונה להגיע להסכמה.

גלעד ארדן: השאלה – וזה אולי מהות העניין – האם העובדה שהמוכר לא מוכר 200 גרם פוטרת אותו, או רק אם היצרן לא מייצר.

יצחק קמחי: אם המוכר לא מוכר מוצר גדול מ-100 גרם.

גלעד ארדן: אז המוכרים יפסיקו להחזיק מוצרים כאלה במלאי.

גלעד ארדן: עכשיו בוודאי לא נקבל את ההסכמה הזאת.

יצחק קמחי: אני לא יודע מה היצרן מייצר או לא מייצר.

גלעד ארדן: אתה מפנה את המוכרים להחזיק רק את המוצרים הקטנים יותר.

יצחק קמחי: אתה צודק, כך עלול בהחלט להיות, אבל אני אומר שוב, אני לא יכול הרי לחייב אותו אילו מוצרים למכור, אינני יודע מה הוא מוכר.

יצחק קמחי: ברור לי שזה עלול ליצור הטיה מסוימת למכור את המוצרים הקטנים בלבד.

אתי בנדלר: אם כך, זה לא "מוצרים שנמכרים רק באריזות קטנות", אלא "מוצרים שניתן לרכשם רק באריזות קטנות".

יצחק קמחי: אם נכתוב "ייצור בגדלים שונים" אז נוכל להשוות מבחינות אחרות.

יצחק קמחי: אם נעשה את זה בהנחה שיש בשוק מוצר כזה בגדלים שונים - - -

גלעד ארדן: הבעיה, שקודם אתם כותבים תקנות ורק אחרי כן מגיעים איתם להסכמות.

גלעד ארדן: אולי קודם תגיעו איתם להסכמות ואחרי זה תביאו תקנות.

גלעד ארדן: זה לקח לעתיד.

גלעד ארדן: כאשר אתם מביאים תקנות הן צריכות להיות בנוסח סופי שאתם שלמים אתו ומגובשים ועומדים מאחוריו.

דוד טל: במילים אחרות: תביאו תקנות מתוקנות.

יצחק קמחי: אנחנו שלמים עם הדברים.

יצחק קמחי: אנחנו לא מאושרים איתם, אבל שלמים איתם.

גלעד ארדן: אם אתה אומר בעצמך שזה יכול לגרום לסוחרים מסוימים להעדיף להחזיק רק את המוצר הקטן מ-100 גרם כדי לפטור עצמם מן החובה של סימון המחיר ל-100 גרם – זה מגמה שאנחנו בוודאי לא יכולים להיות שותפים לה.

גלעד ארדן: זה יכול ליצור בעיה.

אתי בנדלר: ואם ייכתב "מוצרים שניתן לרכוש אותם רק באריזה שמשקלה נמוך מ-100 גרם"?

יחזקאל דסקל: אנחנו מייצרים כאן דברים שלא קיימים.

יחזקאל דסקל: היצרן מייצר, הרשת קונה ורוצה למכור.

יחזקאל דסקל: פשוט מחפשים כאן את הדברים הקטנים אך לא זה המצב בפועל.

יחזקאל דסקל: לא תהיה בעיה כזאת, ולא יכולה להיות בעיה כזאת.

יחזקאל דסקל: רשת גדולה לא תפסיק ליצור מוצרים רק בשל חובת הסימון.

גלעד ארדן: כולנו כאן צרכנים ומה שאתה אומר לא נכון.

גלעד ארדן: עובדתית אני אומר לך שאני נמצא פעמים רבות בחנויות שמחזיקות רק בושם במכל של 75 מיליליטר וקשה מאוד להשוות, ופעמים רבות כצרכן אתה טועה, חושב שהמחיר זול, מגיע הביתה ומגלה שיש מוצר של 125 מיליליטר במחיר הרבה יותר זול.

עירית פיליפ: זה לא בגלל הסימון.

עירית פיליפ: יש כל מיני שיקולים ופרמטרים.

יחזקאל דסקל: זה קורה לא בגלל סימון מחירים.

גלעד ארדן: אם לכולם תהיה אותה סקלה השוואתית, מחיר ל-100 מיליליטר, אז אדם יידע שאם חבר שלו ראה את המוצר במקום אחר במחיר X שקלים ל-100 מיליליטר וכאן זה X שקלים פחות 15% אז פה זול יותר, ואין שום דרך שהוא ייטעה או יוטעה.

גלעד ארדן: תסבירו לי את ההיגיון לעשות את הבלגן הזה, פרט לקושי אכיפתי.

נמרוד הגלילי: אנסה להסביר בכמה מילים.

נמרוד הגלילי: ההסכמות שהגענו אליהן עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יוצרות איזון נכון בין השיקול שהמידע יסופק לצרכן ובין השיקול שעודף מידע לא יגרום מצד אחד להטעיה ומצד שני להכבדה יתר על המידה על העוסק.

נמרוד הגלילי: תמיד תוכל הוועדה לחזור ולהתכנס ולהחליט שזה לא די טוב, להחליט שזה יוחל גם על מוצרים שמכילים פחות מ-100 מיליליטר או משקלם פחות מ-100 גרם.

גלעד ארדן: וגם להיפך, אם נראה הכבדה משמעותית נוכל גם להתכנס ולפטור אתכם מזה.

גלעד ארדן: אבל אני רוצה לעודד את היצרנים במשק ואת הסוחרים למכור אריזות משפחתיות, אז ניתן פטור למי שלא ימכור אריזות משפחתיות?

נמרוד הגלילי: לא תפגע בזה.

גלעד ארדן: למה לא?

גלעד ארדן: אנחנו יוצרים תמריץ למכור אריזות קטנות.

נמרוד הגלילי: לא יפסיקו למכור אריזות משפחתיות.

נמרוד הגלילי: יש להם אינטרס להמשיך ולמכור מוצרים באריזות גדולות.

גלעד ארדן: אין להם שום אינטרס.

גלעד ארדן: כל מי שמטייל בעולם רואה תופעה שפותחים חנויות שמיועדות רק למשפחות ומוכרים בהן אריזות חיסכון אמיתיות בהיקפים גדולים.

גלעד ארדן: בארץ זה לא קיים כמעט, אולי פרט למגזר החרדי.

אלי לוינזון-סלע: ואין שם סימון מחירים על המוצר.

גלעד ארדן: בארצות-הברית אין סימון מחירים?

אלי לוינזון-סלע: לא על המוצר עצמו.

אלי לוינזון-סלע: זה בעיה מהותית מאוד בחנויות מן הסוג שאדוני מדבר עליהן.

אלי לוינזון-סלע: כאשר רוצים להקים חנות כזאת בארץ זה בלתי אפשרי.

אלי לוינזון-סלע: החנויות הללו מבוססות, בין היתר, על כך שמכניסים משטחים של ארגזים כפי שהם מגיעים מן היצרן.

אלי לוינזון-סלע: בארץ, במצב המשפטי לפיו אנחנו חייבים לקחת סדרנים שישימו מדבקה על כל מוצר, זה בלתי אפשרי.

גלעד ארדן: אזרוק לך כפפה: אם תבוא רשת שרוצה לפתוח חנויות שמיועדות רק למכירת אריזות חיסכון אעביר חוק, ואני בטוח שכאן החבר'ה יהיו שותפים לו, שיפטור אותם מסימון, וגם עורכי-הדין קמחי וטירי יתנו להם פטור, והמחיר יסומן רק על המדף.

גלעד ארדן: נעשה תקנות לחנויות לאריזות גדולות.

אלי לוינזון-סלע: אני מוכן כאן ועכשיו להרים את הכפפה מטעם רשת "הריבוע הכחול".

גלעד ארדן: מאה אחוז.

גלעד ארדן: בבקשה, תבואו, תראו לנו שאתם רציניים ונהיה שותפים לזה, נפטור אתכם מן הסימון על המוצר עצמו.

אלי לוינזון-סלע: אגב, זה אחת ההצעות שהצענו למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה במהלך המשא ומתן.

אלי לוינזון-סלע: אמרנו שהסימון של יחידת מידה יתקבל בנכונות רבה יותר אם תבוטל חובת הסימון על המוצר עצמו.

גלעד ארדן: נראה לי שהסיכום הזה לא יזכה לרוב בוועדה.

אברהם בירנבאום: אדוני היושב-ראש, אני שמח על הסיכומים שהגיעו עם רשתות השיווק, אבל הם כמובן לא נוגעים לנו.

גלעד ארדן: גם לא לנו, דרך אגב.

אברהם בירנבאום: אבל אתם מתחשבים בזה, וזה טוב.

אברהם בירנבאום: העניין שזה זועק לשמיים.

אברהם בירנבאום: אף לא נציג אחד של 10,000 סוחרי מכולת ומינימרקטים בישראל הוזמן למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ולא ניסו להגיע איתם להסכמות.

אברהם בירנבאום: הם ביוזמתם הציעו לקבוע הגבלה של 150 מטרים ואתם כבר רוצים לצמצם את זה.

אברהם בירנבאום: תגרמו לכך שלא תהיה תחרות במזון בישראל מכיוון שהקטנים ייאלצו להיסגר ויישארו רק הגדולים.

אברהם בירנבאום: אתם רוצים תחרות, ואתם מונעים תחרות.

גלעד ארדן: אתה מציע שזה יחול רק על חנויות שגודלן 150 מטרים ומעלה?

אברהם בירנבאום: הצעתי 250 מטרים.

יצחק זיו: אני מציע 30 מטרים.

גלעד ארדן: בסוף אנחנו יכולים להצביע רק על מה שהממשלה מסכימה כי זה תקנות.

דוד טל: או לא לאשר את התקנות.

גלעד ארדן: נכון, אלא אם כן הממשלה תסכים לשנות את הצעתה.

יחזקאל דסקל: אדוני מוכן לתת לעו"ד קמחי לסיים את דבריו, להציג את כל ההסכמות שהגענו אליהן?

גלעד ארדן: מר דסקל, גם אם לא היית מבקש יש לנו מקום של כבוד בוועדה לעו"ד קמחי.

יחזקאל דסקל: תודה רבה.

יצחק קמחי: יש עוד לפחות שני מוצרים שהסכמנו לפטור מן החובה.

יצחק קמחי: האחד הוא סיגריות, שפשוט לא מצוין עליהן משקל.

אתי בנדלר: רק סיגריות או גם מוצרי טבק?

אתי בנדלר: מה עם סיגרלות וסיגרים?

יצחק קמחי: זה סיגריות וסיגרלות.

דוד טל: יש גם טבק למקטרת שמגיע במשקל.

יצחק קמחי: ואחרון חביב, הסכמנו לפטור גם את בקבוקי היין שבאים בדרך כלל במארז אחיד של 750 מיליליטר.

גלעד ארדן: אין בארץ יין בבקבוקים שונים מ-750 מיליליטר?

יצחק קמחי: יש מן הסתם, אבל המארז הסטנדרטי של בקבוקי יין מכיל 750 מיליליטר.

אתי בנדלר: מה אתה רוצה שיהיה כתוב?

יצחק קמחי: לפטור בקבוקי יין, למרות שיש גם יין באריזות קרטון של 3 ליטר.

יצחק קמחי: אנחנו מבקשים לפטור יין, תרופות, סיגריות ולחם שנאפה במאפיות בחנויות עצמן ואינו ארוז.

יצחק קמחי: הם טענו, וכנראה בצדק, שמשקלי הלחמים משתנים וזה לא בדיוק אחיד, ולא ישקלו כל כיכר וכיכר ויסמנו את המחיר שלה בהתאם.

דוד טל: ללחם האחיד יש משקל קבוע, הגם שהוא לא ארוז.

יצחק קמחי: לא מדובר על הלחם האחיד שמגיע לחנויות מבחוץ, אלא על הלחם שנאפה במאפיות בתוך הסופרמרקטים עצמם.

גלעד ארדן: עו"ד קמחי, הסכמנו לכלול יין, סיגריות, לחמים שנאפים בתוך החנויות, תרופות ומוצרי איפור.

גלעד ארדן: לא הסכמנו לפטור בישום ולא הסכמנו לפטור מוצרים שמשקלם פחות מ-100 גרם.

יצחק קמחי: באשר למוצרים שמשקלם פחות מ-100 גרם אני מציע, ואני מקווה שאנשי איגוד לשכות המסחר לא יתנגדו, לקבל את ההצעה של גברת טירי, שאם זה מוצר שמיוצר בגדלים שונים כן יירשם עליו המחיר ל-100 גרם גם אם משקלו פחות מ-100 גרם, וגם אם באותו בית עסק לא נמכר אותו מוצר בגדלים שונים.

גלעד ארדן: ובלבד שהוא מיוצר.

גלעד ארדן: ואם הסוחר יגיד שלא ידע שמייצרים את המוצר בגדלים שונים, יש כאן אחריות קפידה?

אלי לוינזון-סלע: יש כאן גם אחריות פלילית.

אלי לוינזון-סלע: אנחנו חוזרים שוב על אותו עניין שעלה בדיון הקודם.

אלי לוינזון-סלע: אל תשכחו שתצטרך להיות התאמה בין שלושה מחירים שונים: מחיר על המוצר, המחיר ליחידת מידה והמחיר בקופה.

גלעד ארדן: אז ליתר ביטחון תסמנו הכול.

גלעד ארדן: שהסוחר יברר ממי שהוא קונה ממנו אם יש גם אריזה גדולה יותר של אותו מוצר.

אלי לוינזון-סלע: כל דבר כזה הוא עבירה פלילית.

יצחק קמחי: טוב שזה יהיה.

גלעד ארדן: זאת אחריות קפידה?

יצחק קמחי: כרגע אלה עבירות של אחריות קפידה כאשר בדרך לוועדה תיקון של חוק הגנת הצרכן שעוסק גם בעיצום כספי.

יצחק קמחי: אני לא רוצה לקשור האחד בשני, אבל במסגרת הזאת הדברים יבואו לכדי הסדר.

גלעד ארדן: נקבל את ההצעה של עו"ד טירי.

לאה ורון: האם אדוני מוכן לחזור עליה?

אתי בנדלר: "מוצרים שניתן לרכשם באריזות שמשקלן נמוך מ-100 גרם בלבד".

אתי בנדלר: לא מתעניינים מה נמכר אצל אותו מוכר ספציפי, אלא באופן כללי לא ניתן לרכשם.

גלעד ארדן: "לא ניתן לרכשם" עשוי להיות נתון לפרשנות.

חנה טירי: "מוצרים שמיוצרים באריזות שמשקלן נמוך מ-100 גרם".

גלעד ארדן: "100 גרם ומטה", כי זה כולל גם 100 גרם.

אתי בנדלר: "באריזות שמשקלן 100 גרם או פחות בלבד".

אתי בנדלר: יש עוד שני דברים, אדוני היושב-ראש.

אתי בנדלר: הוועדה עדיין לא קיבלה תשובה כיצד נקבע השטח של 150 מטרים רבועים.

אתי בנדלר: בנוסף אני מבקשת לשאול מדוע טובין שמחירם הופחת בשל פגם או איכות נחותה פטורים מתחולת התקנות שהרי דווקא כאן מעניין את הצרכן לדעת בכמה הופחת המחיר של המוצר ל-100 גרם או לליטר או לקילוגרם, ליחידת המידה הרלוונטית.

יצחק קמחי: זה נכלל במסגרת מכירה מיוחדת.

יצחק קמחי: התקנות קובעות כבר היום שמוצרים שאיכותם נמוכה ומחירם הופחת עקב זה חייבים לציין זאת.

אתי בנדלר: אבל לא ליחידת מידה.

יצחק קמחי: כאן באשר ליחידת מידה זה פטור.

אתי בנדלר: מדוע?

יצחק קמחי: זה תעתיק ממה שקיים בחוץ-לארץ.

יצחק קמחי: פטרו את המוצרים הללו כי לא יודעים מה הסיבה להוזלה.

יצחק קמחי: יש לנו הרי גם בעיה היום, אני מודה ומתוודה, לאכוף סימון מחירים על מוצרים שהוזלו בגלל שמועד התפוגה שלהם הולך וקרב.

יצחק קמחי: אנחנו לא יודעים את זה.

זאב פרידמן: כאשר מוצר נפגם מורידים אותו מן המדף ושמים אותו במוצרים המוזלים.

גלעד ארדן: אין בו סקלה השוואתית ברורה.

אתי בנדלר: הבעיה היחידה, שאני לא בטוחה שמחירו הופחת.

אתי בנדלר: המוכר יגיד שהמחיר הופחת ואז הוא פטור מן הסימון ההשוואתי.

אתי בנדלר: איך תדע שזה מחיר מופחת?

גלעד ארדן: אני מניח שמי שכבר הולך מראש לאגף המוצרים המוזלים - - -

אתי בנדלר: אולי יהיה כתוב "ובלבד שמחיר המוצר לפני ההפחתה יצוין בדרך שנקבעה בתקנות" כדי שאוכל לדעת ויהיה לי בסיס להשוואה

זאב פרידמן: זה חייב להיות בכל מקרה על-פי התקנות.

זאב פרידמן: זה חובה מכוח מכירה מיוחדת.

יצחק קמחי: החובה הזאת קיימת כבר היום.

יצחק קמחי: יש היום סעיף ספציפי במכירה מיוחדת, סעיף 16 לחוק הגנת הצרכן.

גלעד ארדן: עו"ד בנדלר שאלה כיצד הגעתם לקבוע דווקא 150 מטרים מרובעים.

יצחק קמחי: הגענו לקבוע 150 מטרים מרובעים כממוצע שעשינו מתוך כוונה לסייג מכולות קטנות מתחולת הוראות החוק.

גלעד ארדן: אבל מכולות קטנות זה לא 150 מטרים.

גלעד ארדן: אם היית אומר 50 או 70 מטרים הייתי מבין.

גלעד ארדן: מישהו ראה מכולת קטנה של 150 מטרים?

גלעד ארדן: "AM:

גלעד ארדן: PM" זה 150 מטרים, וזה לא חנות קטנה.

אברהם בירנבאום: וכמה מחסנים יש להם?

גלעד ארדן: אנחנו מדברים רק על שטח התצוגה, לא כולל מחסנים.

אתי בנדלר: אומר לאדוני מה מציק לי.

אתי בנדלר: אמנם מייד יגידו שאיש לא אוכף את זה, אבל בחוק שמתייחס למִחזור מכלים ריקים נקבע כי חנות שגודלה 28 מטרים רבועים חייבת לקבל מכלים ריקים.

יצחק קמחי: אין לנו התנגדות להקטין את זה.

אברהם בירנבאום: וכמה חנויות מכולת בארץ מקבלות מכלים ריקים?

אברהם בירנבאום: פחות מ-3%, למרות החוק.

אברהם בירנבאום: אם רוצים לחסל אותנו, בבקשה, אפשר להגיד שרוצים לחסל את החנויות הקטנות.

גלעד ארדן: חס וחלילה.

גלעד ארדן: חבר הכנסת טל, תתמוך ב-"50 מטרים ומעלה"?

יצחק זיו: 30 מטרים.

דוד טל: אני חושב שחבר הכנסת זיו צודק בגישה שלו.

דוד טל: 50 מטרים זה הרע במיעוטו.

גלעד ארדן: נקבע "50 מטרים ומעלה".

גלעד ארדן: נקבע תחילה מאוחרת יותר: "1 בינואר 2009".

גלעד ארדן: עד אז אם תרצו לבדוק את עצמכם מחדש, בלי לשנות את סעיף התחילה, ולנסות לשכנע את ועדת הכלכלה להגדיל את השטח או להקטינו אשים את זה כמובן על סדר היום של הוועדה במהירות האפשרות.

לאה ורון: תקצוב להם זמן, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: לא יהיה דיון מחדש.

גלעד ארדן: התקנות יאושרו עוד מעט, בעזרת השם ובעזרת חברי הכנסת.

גלעד ארדן: את התחילה אני דוחה, במקום 90 ימים נקבע "1 בינואר 2009".

גלעד ארדן: אם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ירצה להביא תיקון עוד טרם התקנות נכנסו לתוקף מנימוקים משכנעים לכאן או לכאן, נדון בהם.

יצחק קמחי: עוד הערה אחת לתקנת משנה 3(ב).

יצחק קמחי: במקום "מחיר ליחידת מידה יכול שיסומן על גבי הטובין ..." ייאמר "מחיר ליחידת מידה יסומן על גבי הטובין או אריזתם או על גבי תווית או שלט הצמודים למדף שמונחים עליו הטובין".

יצחק קמחי: וכדי להכניס גם את המכר מרחוק: "או במכר מרחוק או בסמוך למחיר המוצר המוצג".

אברהם בירנבאום: חס וחלילה, זה ממש יחסל אותנו.

גלעד ארדן: אסביר את דבריו של עו"ד קמחי.

גלעד ארדן: הם נזכרו כנראה שזה כן מעורר אצלם חשש, לכן בתקנה 3, בתקנת משנה (ב) הוא מציע למחוק את המילה "יכול", והנוסח יהיה: "מחיר ליחידת מידה יסומן".

גלעד ארדן: אך מכיוון שההערה של עו"ד וייזר תעורר שאלה במכר מרחוק, היכן זה מסומן, הוא אומר: באותו מקום שבו מציגים את המחיר של המכר מרחוק, בצמוד אליו יסומן גם המחיר ליחידת מידה.

אתי בנדלר: "או בצמוד לסימון מחיר המוצר לעניין מוצרים הנמכרים במכר מרחוק".

עירית פיליפ: אם קובעים את התחילה ב-1 בינואר 2009 זה אומר שיש פחות מחצי שנה.

גלעד ארדן: בתקנות קבוע "90 ימים".

עירית פיליפ: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הציע "180 ימים" ואני רוצה להסביר למה גם 180 ימים יהיה בעייתי.

גלעד ארדן: את רבה אתנו על 10 ימים?

עירית פיליפ: גם 180 ימים לא מספיקים.

עירית פיליפ: אני רוצה להבהיר במה כרוך שינוי התקנות הזה.

עירית פיליפ: הוא מחייב עדכון תוכנות של כל המחשבים.

עירית פיליפ: יש חברה אחת שאחראית על כל תוכנות הקופות במשק, חברת "ריטליקס", שתצטרך לעדכן את כל התוכנות.

עירית פיליפ: נצטרך לעשות טסטים לתוכנות, להכניס שינויים במערכת, לשנות את תוכנות השילוט, לשנות את כל מערך המדפים בסניפים כי הסניפים ערוכים לסימון על גבי המוצר ולא על גבי המדף, לשנות את מערך הסדרנות.

עירית פיליפ: השינוי כרוך בהמון אופרציה מחשובית וטכנית.

עירית פיליפ: 180 ימים הם פשוט זמן לא סביר לעמוד בדרישות התקנות.

עירית פיליפ: מי שיודע כמה זמן לקח לתוכנות להיערך לתיקון שביטל את 5 האגורות, זה ארך חודשים רבים.

דוד טל: כמה זמן סביר בעיניך?

עירית פיליפ: אנחנו מבקשים שנה.

דוד טל: אני מבקש 10 שנים ...

עירית פיליפ: אנחנו רוצים לעמוד בדרישות החוק, אבל התקופה הזאת קצרה מדי.

דוד טל: שנה – זה לא פרופורציונלי.

יחזקאל דסקל: אתה שוכח שמוטלת כאן אחריות פלילית על כל טעות וטעות.

עירית פיליפ: עבור מה שההיערכות כרוכה באמת הזמן לא סביר.

גלעד ארדן: עוד טענות?

גלעד ארדן: מישהו משתכנע?

גלעד ארדן: זה יישאר "1 בינואר 2009".

אברהם בירנבאום: אמר לי חבר הכנסת אלקין שהוועדה לא רשאית לשנות את השטח שהציע משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בניגוד לרצון הממשלה.

גלעד ארדן: נכון, אלא אם כן הממשלה מסכימה לשנות את נוסח התקנות שהגישה.

אברהם בירנבאום: לא שמעתי שהיא מסכימה.

לאה ורון: אולי היועצת המשפטית תסביר את העניין.

גלעד ארדן: אבל בקצרה.

גלעד ארדן: זה לא שיעור במשפטים.

גלעד ארדן: יש סמכות לממשלה להגיש הצעה אחרת.

אתי בנדלר: הוועדה מוכנה לאשר את התקנות בתנאי שיהיו בהן השינויים הבאים.

אתי בנדלר: אם לא תקבל הממשלה את החלטת הוועדה הרי התקנות לא יאושרו.

אברהם בירנבאום: אז מה, אתם רוצים לחסל את התחרות במזון?

גלעד ארדן: לא, אנחנו רוצים שקיפות לכל הצרכנים, לעודד חיסכון והוזלת מחירים במוצרים גדולים יותר.

אברהם בירנבאום: התוצאה תהיה חיסול העסקים הקטנים.

גלעד ארדן: זאת דעתך, אדוני, אבל הוועדה לא השתכנעה.

גלעד ארדן: אנחנו דווקא חושבים אחרת.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: קראתי לך לסדר פעמיים.

גלעד ארדן: אני רוצה לעבור להצבעה.

גלעד ארדן: לא אאפשר לך להשמיע עוד טענות לעניין זה.

גלעד ארדן: כל הטענות נשמעו.

חנה טירי: יש לי שתי הערות נוסח קטנות.

חנה טירי: בתקנה 6(ב), בפסקה (8) צריך לכתוב "נמוך מ-10 אגורות" ולא "מ-5 אגורות" כי 5 אגורות הוא כבר הילך לא חוקי.

חנה טירי: בתקנה 2 תקנת משנה (ב), העירה לי עו"ד אבנר שמכיוון שהחרגנו מוצרי איפור צריך להוריד את זה.

חנה טירי: הנוסח יהיה כדלקמן: "על אף האמור בתקנת משנה (א), מחירם של מוצרי מזון ארוזים לרבות ...", וצריך להוריד "מוצרי איפור".

עירית פיליפ: גם את הלחם החרגנו.

גלעד ארדן: כל הפירוט יורד.

חנה טירי: ייכתב: "מחירם של מוצרי מזון ארוזים ומוצרי קוסמטיקה ...".

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את תקנות הגנת הצרכן (מחיר ליחידת מידה), התשס"ח-2008 כפי שקראה עו"ד טירי, עם כל השינויים שהוצגו ונתקבלו על-ידי הממשלה.

גלעד ארדן: אני חוזר ומדגיש שהכפלנו את משך התחילה שביקשה הממשלה מתוך התחשבות בצרכים של רשתות השיווק כדי להיערך ליישום, נתנו להם כמעט חצי שנה להיערכות.

גלעד ארדן: אם יוצגו על-ידי הממשלה נתונים משכנעים מדוע יש לשנות הן את גודל החנות והן את משך התחילה אכנס שוב את הוועדה לדון בתקנות בנוסח חדש שיוצגו על-ידי הממשלה, במידה ויוצגו, אבל ככל שזה לא יקרה אני מעמיד להצבעה כעת את הנוסח שקראה עו"ד טירי בשינויים שהוכנסו.

לאה ורון: חבר הכנסת אלקין מצביע במקום חבר הכנסת יואל חסון, חבר הכנסת מזור מצביע במקום חבר הכנסת יצחק וקנין.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את נוסח תקנות הגנת הצרכן (מחיר ליחידת מידה), התשס"ח-2008.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: מי נמנע?

גלעד ארדן: הצבעה בעד תקנות הגנת הצרכן (מחיר ליחידת מידה), התשס"ח-2008 – 7 נגד – אין נמנעים – אין התקנות נתקבלו.

גלעד ארדן: 7 בעד, אין נגד ואין נמנעים.

גלעד ארדן: תקנות הגנת הצרכן (מחיר ליחידת מידה), התשס"ח-2008 אושרו פה אחד.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.