ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 592, 2008-06-10 09:00

ישראל חסון: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

ישראל חסון: על סדר היום הצעת חוק הרשות לפיתוח כלכלי במגזרי המיעוטים, של חברת הכנסת נאדיה חילו.

ישראל חסון: הצעת חוק זו אושרה במליאת הכנסת ב-19 למרץ בקריאה טרומית.

ישראל חסון: בפברואר שנה שעברה היתה החלטת ממשלה על הקמת הרשות, ובחודש מרץ השרה רוחמה אברהם הודיעה שזה כבר בתהליכים סופיים.

ישראל חסון: בסופה של החלטת הממשלה מצוין ששנה לאחר פעילות הרשות, הממשלה תשקול ליזום הצעת חוק שתעגן.

ישראל חסון: בשלב הראשון אנחנו פותחים את הדיון להערות כלליות.

ישראל חסון: בחמש הדקות האחרונות שאני אהיה פה אני אעלה את השאלות שיש לי.

ישראל חסון: אני גם יכול להעלות אותן מלכתחילה, ושתהיה התייחסות לכך.

ישראל חסון: חברת הכנסת חילו, אני מציע שתציגי את הצעת החוק, ונפתח אותה להתייחסויות.

נאדיה חילו: באופן כללי, אנחנו באים לעגן החלטת ממשלה להקמת רשות לפיתוח כלכלי במגזרי המיעוטים.

נאדיה חילו: הנושא הזה הוא ללא ספק מאוד מאוד חשוב היום מאחר והתוצר הכלכלי במגזר הערבי הוא רק 8% מתוך אוכלוסייה של 20%.

נאדיה חילו: ישנה בעיה של פיתוח כלכלי.

נאדיה חילו: בנוסף, יש בעיה לגבי אקדמאים, ובמיוחד אקדמאיות.

נאדיה חילו: כלומר, יש מצבור של בעיות.

נאדיה חילו: הממשלה החליטה החלטה מאוד נכונה בהקמת הרשות.

נאדיה חילו: אבל, כולנו יודעים שהחלטות ממשלה הן החלטות שגם יכולות להשתנות, ומחר הן גם יכולות להתבטל.

נאדיה חילו: הנושא הזה הוא מאוד חשוב, ולכן היה חשוב לעגן אותו בחקיקה.

נאדיה חילו: אני רוצה לציין שמשרד ראש הממשלה גם באמצעות המנכ"ל, וגם באמצעות אודי פראוור שנמצא פה, חושב כמוני שהנושא הזה חשוב, ושיש לעגן את הרשות הזאת בחוק כדי לתת לה לגיטימציה יותר מבוססת לפעולה.

נאדיה חילו: אנחנו צריכים להתחיל להתקדם עם הסעיפים.

נאדיה חילו: ישנם שני סעיפים שאולי צריך לשנות קצת בחוק, וזאת בתיאום עם משרד ראש הממשלה.

נאדיה חילו: למשל, נושא התאגיד, נושא הרכב הוועדה המייעצת.

נאדיה חילו: אנחנו נתייחס לסעיפים האלה כשנגיע אליהם.

נאדיה חילו: ישנו עניין חשוב נוסף שאליו אני שואפת והוא שאנחנו נצליח להעביר את הצעת החוק הזאת בקריאה ראשונה לפני הפגרה, אם לא בקריאה שנייה ושלישית, כך שכדאי שנתחיל להתקדם עם הסעיפים.

ישראל חסון: חברת הכנסת חילו, אני חייב לקבל ממך הסבר למה אנחנו צריכים לייחד את זה.

ישראל חסון: רוב מגזר המיעוטים להוציא את הקטע של המשולש וואדי ערה זה נגב גליל.

ישראל חסון: יש רשות לפיתוח לנגב והגליל, ואני רוצה לשאול בקול רם האם הם לא נהנים במסגרת הנגב והגליל מכל מה שהיישובים בנגב ובגליל נהנים?

ישראל חסון: שנית, האם זה נכון לעשות פיצול סקטוריאלי בעניין הזה ולא פיצול שהוא גיאוגרפי?

ישראל חסון: משום שאם הוא פיצול סקטוריאלי השאלה הראשונה שאני אשאל זה למה אנחנו לא מקימים רשות לטיפוח חיילים משוחררים, ואפשר לפצל את זה כהנה וכהנה.

נאדיה חילו: הנושא הזה לגבי רשות ממשלתית התגלגל להצעת חוק, וזה לא קרה ביום בהיר אחד.

נאדיה חילו: אני עברתי על כל המודלים, ועל כל המסמכים, והיו לי כמה ישיבות, ובסופו של דבר הגעתי לנושא הזה של החלטות הממשלה בעניין הזה.

נאדיה חילו: לגבי השאלה הראשונה שלך לגבי הגליל והנגב, אנחנו גם יודעים שגם ההחלטה הזאת היא זמנית, ושזוהי לא החלטה על פי חוק או משהו כזה.

ישראל חסון: יש חוק, ויש משרד.

נאדיה חילו: אבל, ההצעה הזאת היא הרבה יותר רחבה, כי היא גם מתייחסת ספציפית לצרכים הספציפיים שישנם ולנתונים הספציפיים - ולא הרוחביים - שישנם שמתייחסים לשונות של האוכלוסייה שישנה שם.

נאדיה חילו: הנתונים הם אחרים, הם לא רק נתונים גיאוגרפים.

נאדיה חילו: ההצעה של הרשות לגליל ולנגב היא הצעה גיאוגרפית האומרת שרוצים לקדם את האזור הזה.

נאדיה חילו: אבל, היא לא סקטוריאלית, ואני חושבת שהחלק הסקטוריאלי הוא מאוד חשוב כי הוא מאבחן את הצרכים הייחודים ואת המאפיינים הייחודיים שמשפיעים גם על אי פיתוח, וישנם כאלה.

נאדיה חילו: ולכן, ההחלטה היא מאוד מאוד נכונה.

נאדיה חילו: בעבר, הוצעו וגובשו כמה מודלים.

נאדיה חילו: היתה גם חשיבה על פיילוט מסוים.

נאדיה חילו: לדעתי, אם הרשות לגליל ולנגב היתה עוזרת ומקלה אז היינו יכולים לצפות בשינויים מסוימים מבחינת אחוזים אפילו בקרב האקדמאים והאקדמאיות.

נאדיה חילו: אני לוקחת את זה כנתון, כי הצעת חוק זו מתייחסת גם לזה.

נאדיה חילו: אין שום שינוי, האבטלה בקרב האקדמאיות והאקדמאים במגזר הערבי היא מאוד גבוהה.

נאדיה חילו: אנחנו גם יודעים שבאזורים האלה גם בגליל וגם בנגב, במיוחד בסקטור הערבי או ביישוב הערבי, אין אזורי תעשייה.

נאדיה חילו: כלומר, יש מאפיינים ייחודיים שמצריכים פעולה ממוקדת וייחודית.

נאדיה חילו: החלטת הממשלה בעניין הזה היא החלטה מאוד מאוד נכונה.

נאדיה חילו: אבל, החשש שלי היא שההחלטה הזאת יכולה גם להשתנות מכיוון שזה לא חוק.

נאדיה חילו: כולנו יודעים איך הדברים אצלנו משתנים, וכיצד הם מושפעים גם פוליטית ומפלגתית.

נאדיה חילו: אני רוצה לראות בהקמת הרשות הזאת צעד היסטורי של שילוב ושוויון של האוכלוסייה הערבית, במיוחד בנושא הפיתוח הכלכלי שהם מאוד זקוקים לו.

נאדיה חילו: אדוני, אני מקווה שאני שכנעתי אותך.

נאדיה חילו: כשנדון סעיף סעיף אתה תראה גם את הייחודיות של ההצעה, וכיצד היא שמה דגש על המאפיינים הייחודיים.

דב חנין: אדוני היושב ראש, שאלתך היא שאלה חשובה, ואני חושב שהתשובה לשאלתך היא מאוד פשוטה.

דב חנין: הניסיון מלמד אותנו שאם אנחנו לא נותנים תשובה ייחודית לבעיות של המגזר הערבי, המגזר הזה נשאר מאחור.

דב חנין: הדוגמה שאתה נתת היא בדיוק הנותנת.

דב חנין: מה שקורה עם הרשות לפיתוח הנגב והגליל זו בדיוק הדוגמה שמראה למה אנחנו צריכים מסגרת ייחודית שתטפל בפרובלמאטיקה של המגזר הערבי.

ישראל חסון: חבר הכנסת חנין, אני חושב שהמצב בגליל ובנגב הוא כזה שכולם צועדים לאחור.

דב חנין: אני מצטער שאתה צודק.

דב חנין: אבל, אם מותר לי לענות לשאלתך – אם אפשר לעשות פרפראזה הפוכה לאמירתו הידועה של ג'ורג' אורוול, תמיד יש כאלה שצועדים לאחור מהר יותר.

דב חנין: כולם צועדים לאחור, והאוכלוסייה הבדווית בנגב הגיעה כבר למאה ה-19 לדעתי מרוב צעידה לאחור.

דב חנין: מצד אחד, יש לנו את ההיבט של הבעיות של האוכלוסייה הערבית שהן באמת מאוד מאוד חמורות.

דב חנין: מצד שני, כאשר אנחנו יושבים נניח עם אנשי משרד האוצר, וחברת הכנסת חילו בוודאי גם כן תוכל לאשר את דבריי, הם אומרים שהיום המגזר הערבי בגלל העובדה שהוא נמצא הרחק מאחור, הוא המקום הטבעי לרזרבת הצמיחה של המשק הישראלי.

דב חנין: בסך הכול, המשק הישראלי קרוב למיצוי יכולות, אבל במגזר הערבי יש לנו מרחבים מאוד מאוד גדולים למיצוי יכולות שעדיין לא התקרבנו אליהם.

דב חנין: כלומר, לא רק מבחינת התועלת של הציבור הערבי והבדווי, אלא גם מבחינת התועלת המצרפית של הכלכלה הישראלית יש בהחלט יתרון מאוד גדול בהשקעה ייחודית במגזר הזה.

ישראל חסון: חבר הכנסת חנין, אני לא אפתח יותר את הדיון הזה.

ישראל חסון: אבל, מאחר והמושגים של נגב וגליל אצלי מפורקים לרמה של אבנים, ואני יודע לנקוב בכל אבן, ומאחר ואני יודע שאתה גם בקי ,אז הרי אתה יודע שתמ"א 35 לא תאפשר תהליך של הפרבור ופיתוח אזורי תעשייה.

ישראל חסון: אני חושב ששנינו גם מכירים אזורי תעשייה שלמים במגזר הערבי או הדרוזי שעומדים ריקים.

ישראל חסון: גם האזור הבדווי בנגב של שגב שלום לא מאויש, וגם האזורים האלה של ירכא וג'וליס עומדים ריקים.

ישראל חסון: מדובר באזורי תעשייה ענקיים שעומדים ריקים.

ישראל חסון: אני לא רוצה להיכנס לפלפול ולרזולוציה הזאת.

ישראל חסון: אני משאיר את השאלה שלי באוויר.

ישראל חסון: אני מודה ומתוודה, אני עוד לא הבנתי למה צריך למגזר המיעוטים, ולא לחיילים משוחררים בצפון – אני לא יודע.

נאדיה חילו: אני גם הייתי מציעה לשנות את המילים "מגזרי המיעוטים" ולומר: האוכלוסייה הערבית בישראל.

ישראל חסון: למה?

ישראל חסון: האם הדרוזים לא גרים בצפון?

קריאה: הדרוזים הם גם ערבים, לא?

ישראל חסון: לא בטוח.

ישראל חסון: אני גם לא בטוח שהצ'רקסי חושב כמוך בעניין הזה.

אמין פארס: אתה מדבר על 1% אחד מתוך האוכלוסייה.

אמין פארס: אתה רוצה לשנות את השם בגלל 1% של האוכלוסייה.

אמין פארס: הצ'רקסים הם פחות מאחוז.

אהוד פראוור: הדרוזים זה 10% אם לא יותר.

ישראל חסון: אם זה אחוז אחד, האם מותר להשאיר אותם בחוץ?

אמין פארס: בכלל לא.

נאדיה חילו: אני רוצה לשאול לגבי חוקיות המושג, האם יש שוני בין שני המושגים "מגזרי מיעוטים" והאוכלוסייה הערבית בישראל מבחינת הכללת כל האוכלוסיות?

נאדיה חילו: המטרה שלנו היא בכלל לא להוציא אוכלוסיות.

אהוד פראוור: בוודאי שכן.

אהוד פראוור: הדרוזים בחלקם הגדול לא רואים את עצמם כערבים.

אהוד פראוור: היות ומבחינת הפעילות הכלכלית אנחנו לא רוצים לעשות אבחנה ולהוציא את האוכלוסייה הזאת החוצה, אלא לראות בה לצורך הפיתוח הכלכלי חלק מתפקידי הרשות, אני חושב שצריך לשמור את השם "מגזרי המיעוטים".

דוד טל: עם כל הכבוד למר פראוור, הם לא רואים את עצמם כערבים.

דוד טל: אבל, השאלה היא האם אנחנו לא מתייחסים לדרוזים כערבים בכל מה שקשור לנושא השקעות בפיתוח תשתיות ודברים כאלו ואחרים?

ישראל חסון: אני נורא מצטער על התייחסות הזאת.

ישראל חסון: אבל, אני באמת חושב שהמושג "ערבי" פה הוא לא רלוונטי.

ישראל חסון: אני חושב שמדובר במגזרי המיעוטים.

ישראל חסון: אם אתם רוצים עכשיו לצמצם אותו למונח ערבי, אז בואו נפתח דיון.

ישראל חסון: אני מוכן לפתוח את הדיון.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני חושב שממשלות ישראל – ואני לא יודע לומר אם זה יהיה מדויק לומר לדורותיהן - הבטיחו בעשור האחרון הרבה מאוד פעמים לצמצם את הפערים הללו בין כל האוכלוסיות, זה אינטרס לאומי ממדרגה ראשונה של מדינת ישראל.

דוד טל: אנחנו מדברים כרגע על מגזר המיעוטים, אבל אני סבור שנכון לעשות זאת בין כל המגזרים.

דוד טל: לית מאן דפליג שבנושא של מגזרי המיעוטים יש פערים שהולכים וגדלים, ואנחנו צריכים למצוא את הדרך לצמצם אותם.

דוד טל: אני לא בקי בהצעת החוק של חברתי חברת הכנסת נאדיה חילו.

דוד טל: אבל, אני מניח שמטרת הצעת החוק בין יתר המטרות היא לקדם יותר את המגזר המיעוטים, ולצמצם את הפערים בין מגזר המיעוטים לכלל האוכלוסייה.

דוד טל: הממשלות בעבר לא עשו את זה למרות שהן כל הזמן הבטיחו.

דוד טל: אני זוכר סכומים של 1 מיליארד שקל, ו-4 מיליארד שקל כמדומני שהיו בעבר, עוד בזמנו של ביבי, ואחריו.

דוד טל: אנחנו זוכרים שיש הרבה מס שפתיים.

דוד טל: אומרים: ניתן, נשקיע ונעשה.

דוד טל: אבל, בפועל זה לא מה שקורה.

דוד טל: אנחנו קודם כל צריכים להשתדל לנסות לצמצם את הפערים.

דוד טל: אני מייחל ליום הזה שאני אהיה עדיין בכנסת, ואני אראה שהפערים האלה נסגרו.

דוד טל: אבל, אני מניח שזה לא יקרה.

דוד טל: בכל אופן, אחד מהשניים לא יקרה.

דוד טל: עם זאת, אני חושב שאנחנו צריכים לעשות מאמץ.

דוד טל: גם אם אני אהיה אזרח מהשורה אני אשמח לראות שהפערים השונים במדינת ישראל בין המגזרים השונים הצטמצמו.

דוד טל: אנחנו מדברים פה על מגזר המיעוטים, אבל ישנם עוד מגזרים אחרים.

דוד טל: אנחנו צריכים לעשות השוואה כלשהי בין המגזרים, או לצמצם עד כדי להשוואה.

דוד טל: לכן, ברמה העקרונית אני תומך בהצעת חוק זו.

ישראל חסון: מר פראוור, האם אתה מוכן לעדכן אותנו עד כמה התקדמה הממשלה בהקמת הדבר הזה?

אהוד פראוור: שלושה דברים.

אהוד פראוור: ראשית, מבנה הרשות אושר בנציבות על כל תקניו.

ישראל חסון: מה זה אומר?

ישראל חסון: כמה?

אהוד פראוור: שמונה תקנים, וזה סדר גודל מאוד סביר.

אהוד פראוור: המבנה הארגוני של הרשות אושר, ואנחנו יוצאים למכרזים.

לאה ורון: מתי הוא אושר בנציבות?

אהוד פראוור: כבר מספר חודשים.

אהוד פראוור: אנחנו יצאנו לפני שבוע לוועדת איתור בפנייה למעוניינים לפנות, ואני מעריך שזה תהליך של עוד שישה שבועות עד שייבחר ראש לרשות.

אהוד פראוור: הפרסום יצא בעיתונות העברית והערבית כאחד.

אהוד פראוור: הלכנו למתכונת של ועדת איתור שתאפשר חיפוש יותר אקטיבי של מועמדים לראשות הרשות.

אהוד פראוור: ישנו מנהל הקמה לרשות שמפעיל כרגע את הדברים ההכרחיים כדי שיהיו פעילויות שונות, גם עשייה, וגם הנחת תשתית מחקרית תתקיים.

אהוד פראוור: שמו איימן סייף והוא יושב כאן איתי.

אהוד פראוור: הוא כלכלן בכיר באגף הכלכלי של משרד ראש הממשלה, והוא זה שמתניע את המנגנונים של הרשות כבר כרגע.

אהוד פראוור: אנחנו מעריכים שנצליח למצות את רוב תקציב הרשות, אולי את כולו, לשנת 2008 במהלך 2008.

נאדיה חילו: מהו התקציב היום?

אהוד פראוור: 80 מיליון שתפקידם כמובן בעזרת "מטצ'ינג" למשרדים אחרים, להגיע לסכומים רבים בהרבה.

אהוד פראוור: אנחנו מעריכים שהרשות תוכל למנף הרבה יותר במהלך 2009 ו-2010.

אהוד פראוור: בכל מקרה, זה הרעיון.

אהוד פראוור: אין היגיון בפעילות כלכלית לא ממונפת – אם היא לא ממנפת את עצמה.

אהוד פראוור: צריך לומר שמיוזמותיה של הרשות הקמת קרן הון סיכון, קרן Private Equity .

ישראל חסון: ברשותך, אני רוצה לשאול שתי שאלות ואחר כך אני קם.

ישראל חסון: ראשית, האם הממשלה לא דבקה בהחלטתה שאומרת בואו קודם כל נקים את הרשות, ושנה לאחר מכן נחוקק חוק בהתאם?

ישראל חסון: שנית, מהי פריסת המוצא באפיון שהעברתם לנציבות לגבי השמונה, מהו החתך?

ישראל חסון: האם יש ייצוג לכל מגזרי המיעוטים?

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני הייתי מבקש ברשותך להוסיף שאלה שלישית.

דוד טל: האם מדיניות הממשלה הנוכחית היא לא לצמצם את הפערים בין מגזר המיעוטים לשאר המגזרים במדינת ישראל?

דוד טל: אם כן, יש לי הרושם שהממשלה יכולה בהווה, היא גם יכלה בעבר, לעשות משהו בנושא הזה מעבר להקמת הרשות הזאת.

דוד טל: עם כל הכבוד להקמת הרשות הזאת ולמי שעומד בראש, יש לי הרושם שעד שהדברים יתחילו לנוע ולזוז יחלפו ויעברו להן עוד ארבע-חמש שנים.

דוד טל: השאלה היא, האם אין דברים אחרים שהממשלה יכולה לעשות דרך המשרדים הממשלתיים השונים כדי להתחיל ולהאיץ את התהליך הזה?

נאדיה חילו: מאוד ברור לנו שאם היתה מדיניות מאוד ברורה, או אסטרטגיה מאוד ברורה של שוויון ושילוב ולא רק כוונות, הדברים היו נראים אחרת.

נאדיה חילו: הרבה מאוד שנים אנחנו שומעים על כוונות טובות לשלב ולצמצם פערים וצמצום רמת העוני של האוכלוסייה הערבית.

נאדיה חילו: אני מאמינה בצדקת אותן כוונות, אבל אנחנו צריכים לשים את הדברים בצורה מאוד ברורה על השולחן הזה.

נאדיה חילו: אין מדיניות מאוד ברורה שמיושמת לצמצום הפערים.

נאדיה חילו: עובדה היא שגם הנתונים הקשים לא משתנים במשך הרבה מאוד שנים.

נאדיה חילו: במירכאות אני מציינת שהתקופה היחידה שהציבור התחיל לחוש איזשהו שינוי ותוכנית אסטרטגית של מדיניות שוויונית היא בתקופתו של ראש הממשלה יצחק רבין זכרונו לברכה.

נאדיה חילו: יכול להיות שאם אחרי זה היתה מדיניות והמספרים היו מושפעים, והיתה גם איזושהי מעגליות של הדברים, אז גם לא היה צורך ברשות הזאת.

דוד טל: אני חושב שגם הנשיא פרס עשה משהו לטובת העניין בשבתו על כיסא השר לענייני הנגב והגליל.

נאדיה חילו: נכון.

נאדיה חילו: עושים, וגם הממשלה הזאת עושה.

דוד טל: מר פראוור, מדוע זה לא נמצא אצל שר הנגב והגליל?

אהוד פראוור: ראשית, הפעילות של הרשות הזאת לא באה להחליף פעילות שעושים משרדים אחרים.

אהוד פראוור: יש היום פעילות מאוד מרשימה גם במשרד החינוך, גם במשרד התחבורה, גם במשרד הרווחה, גם במשרד לתשתיות.

אהוד פראוור: הייחוד של הדבר שמוצע פה הוא להיכנס לתחום שלא נכנסו אליו, והוא טיפול בזה שבישראל בפועל מתקיימים שני משקים – המשק הישראלי הרחב, ותת המשק הערבי.

אהוד פראוור: שאלת היכולת לשלב בין המשקים היא גם שאלה כלכלית, גם שאלה חברתית, וגם מנוף ממדרגה ראשונה לקידומו של המגזר הערבי מתוך ההבנה שאכן כמו שאמרה חברת הכנסת חילו משותפת היום לרבים מהעובדים בממשלה, שבמגזר הערבי טמון פוטנציאל כלכלי וחברתי חשוב שלא בא לידי מיצוי.

אהוד פראוור: מדובר בפעילות שעניינה איננה רק משרד אחד, והבעיות של הרשות הזאת דומות יותר מצפון עד דרום, כולל המשולש – זה לא נכון להזניח אותו – מהבעיות הספציפיות של הצפון והדרום.

אהוד פראוור: ולכן, אם אנחנו רוצים לתת לה מקום נכון אז זה משרד ראש הממשלה, ואם אנחנו רוצים לתת לה עוצמה ראויה נדמה לי שהתשובה היא בוודאי ובוודאי משרד ראש הממשלה.

דוד טל: אדוני, אתה לא סבור שהאכסניה הטבעית זה במשרד לפיתוח הנגב והגליל.

אהוד פראוור: אני סבור שאם אנחנו רואים בזה אחד המנופים החשובים גם לקידום המגזר הערבי, וגם להעלאת חלקו במסגרת הכלכלה הישראלית הרחבה, המקום שיכול לחבר את כל המערכות והרצונות זה לזה תוך מתן חשיבות וכוח, הוא משרד ראש הממשלה.

אהוד פראוור: נשאלתי על ההרכב.

אהוד פראוור: בהרכב הרשות אנחנו מחפשים יותר ערבים.

דוד טל: סליחה, דיברת על כך שמשרדים שונים עוסקים במגזר המיעוטים.

דוד טל: אם כך, האם לא יהיה נכון לרכז את כל העבודות במשרד התחבורה ובמשרד הרווחה ובכל המשרדים האחרים, במשרד ראש הממשלה?

דוד טל: ואז יהיה מטה בדמות הרשות הזאת שיעסוק בכל הדברים האלה במקום פיצול.

דוד טל: אם זה יהיה במשרד אחד תהיה ראיה יותר רחבה, כוללת ויעילה.

דוד טל: אם אתה רוצה משרד ראש הממשלה אז שזה יהיה במשרד ראש הממשלה, אני לא מתנגד לזה.

אהוד פראוור: כידוע, אנחנו בנויים על תפיסה של מיניסטריונים, וכל מיניסטריון מאומן ומיומן בתחום שלו.

דוד טל: אם מה שאתה אומר כרגע נכון, אז זה צריך להיות במשרד הנגב ובגליל.

אהוד פראוור: ובכל זאת אני רוצה לענות שהצורך בדבר הזה הוא בבניית גוף שיהיה גם קטליזאטור וגם בעל יכולת לראות ראיית על.

אהוד פראוור: ממילא מי שהוא מועמד להיות קטליזאטור או בעל ראיית על הוא אחד ממשרדי המטה.

אהוד פראוור: אני חוזר ואומר שנדמה שבגין החשיבות הגדולה שישנה לדבר הזה, ומשום שהבעיה איננה נמצאת רק בנגב ובגליל, אני חושב שאנחנו מדלגים פה על אוכלוסייה של כרבע מיליון איש שאינם בנגב, ואינם בגליל, מאוכלוסייה של כמיליון מאתיים אלף, ולכן נדמה לי שהרעיון הזה הוא רעיון לא נכון כשאנחנו מדברים על רבע מהאוכלוסייה.

אהוד פראוור: אנחנו מדברים על רשות שיהיו בה להבנתנו יותר עובדים ערבים מעובדים יהודים.

אהוד פראוור: אנחנו יצאנו לוועדת איתור כדי לבחור את המועמד המתאים מבלי להגדיר מי הוא יהיה, ואם הוא יהיה ערבי או יהודי.

אהוד פראוור: מה שימצא כנכון ומתאים, ייבחר.

אהוד פראוור: לגבי השאלה של השנה שהיתה שאלה חשובה – ככל שהעבודה שלנו במערכת היישום התקדמה, אנחנו הגענו למסקנה שהחוק של חברת הכנסת נאדיה חילו עונה על מה שאנחנו מזהים היום, ושהמתנה של שנה איננה נחוצה משום שנעשים דברים בתוך השנה הזאת.

אהוד פראוור: ועדת השרים לחקיקה שהכירה היטב את האפשרות לדחות את זה בשנה הביעה את רצונה של הממשלה להצטרף להצעת החוק הזאת ככל שהיא תתואם בפרטים.

איברהים אבו שנדי: דיברת על יושב-ראש הרשות שיכול להיות יהודי או ערבי אם יש מכרז.

איברהים אבו שנדי: אם כבר מקימים רשות אז למה זה לא טבעי שהעומד בראשה לא יהיה ערבי?

אהוד פראוור: היות וועדת האיתור פתוחה כרגע, וזהו הזמן, אני מבקש ממך כמו מאחרים - - -

דוד טל: מר פראוור, אני מבקש ממך כמו מהאחרים - כל אחד ידבר בזמנו.

דוד טל: כרגע מוטי שפירא נרשם בזכות דיבור.

דוד טל: לאחר מכן כל מי שירצה לומר, יאמר את כל אשר על ליבו.

דוד טל: מר שפירא, בבקשה.

מוטי שפירא: אני מנכ"ל לשכת ארגוני העצמאים בישראל.

מוטי שפירא: אני לא רוצה להיכנס פה לשאלה האם הרשות זה דבר טוב או לא.

מוטי שפירא: אנחנו כבר אחרי הצבעה, ואני בטוח שאודי פראוור ואיימן שאותו אני מכיר, עם הכללים החדשים שהם מנסים להנהיג במשרד ראש הממשלה יבנו את זה בצורה נאותה.

מוטי שפירא: כמובן שצריך להיזהר מהסכנות הטיפוסיות של רשויות ממשלתיות שתוך תקופה קצרה הופכות להיות - - -.

מוטי שפירא: אני בטוח שמשרד ראש הממשלה יעשה את העבודה.

מוטי שפירא: יש נקודה שאני חושב שצריך להבהיר אותה בתוך הצעת החוק גופא.

מוטי שפירא: בתחום הכלכלי, כולם היום מדברים על הפוטנציאל של המיעוטים והחרדים כפוטנציאל החשוב ביותר לכלכלת מדינת ישראל בעתיד הקרוב וגם הרחוק.

מוטי שפירא: זה הקהל שמבחינה כלכלית ההשתתפות שלו בכוח העבודה נמוך, ההשתתפות שלו בתוצר נמוך.

מוטי שפירא: לגבי מגזר המיעוטים, בשביל זה קיימת הצעת החוק הזאת, וזה מבלי להיכנס לשאלה מה זה מיעוטים בדיוק.

מוטי שפירא: לכן, אני חושב שבהגדרות של תפקידי הרשות, ובכלל בתפיסה של הרשות הזאת, צריך לשים במוקד לא רק את העניין של איזה משאבים מהממשלה יוכלו לאגם כדי לשפר את כלכלת הסקטור הזה, אלא באיזה מידה רשות תצליח להניע את מגזר המיעוטים להגביר את ההשתתפות של עצמו בכוח העבודה.

מוטי שפירא: אם עובדים היום אצל אודי פראוור על רעיונות שבהן כל רשות תיבדק במדדים בדוקים, אז זה צריך להיות מדד מאוד ברור להצלחה.

מוטי שפירא: כלומר, באיזה מידה הרשות הזאת אכן תצליח להניע מבפנים כלפי חוץ את העניין של ההשתתפות בכוח העבודה.

מוטי שפירא: זה צריך להיות אחד המדדים המרכזיים, כי אמרה פה חברת הכנסת חילון נכון, שמדובר פה לא רק על מגזרי מיעוטים שמבודדים באזורים גיאוגראפיים, אלא יש גם מגזרי מיעוטים ברמלה ובלוד בתוך מגזרים יהודיים בתוך רשויות מקומיות.

מוטי שפירא: זה דבר שצריך לראות אותו.

מוטי שפירא: נדמה לי שאני היחידי פה מהמגזר העסקי, מהתעשיינים, מאיגוד לשכות המסחר, ומכל הגופים האחרים.

מוטי שפירא: אני מציע לכולם להסתכל בדוח הביטוח הלאומי שיוצא כל סוף שנה המראה את מספר העצמאיים שעובדים במגזר הערבי לפי יישובים.

מוטי שפירא: תוכלו לראות כי מספרם הוא גדול באופן יחסי, ושחלק גדול מהם בכלל לא מגיע לסף המס.

דוד טל: זה נכון על כלל עובדי מדינת ישראל.

מוטי שפירא: נכון, אבל אני אומר שאם יש פוטנציאל מאוד חשוב במגזרי המיעוטים אז זה פיתוח יזמות עסקים קטנים ותעסוקה כעצמאים.

מוטי שפירא: אני לא רואה שהדבר הזה בא לידי ביטוי, ואיימן ואני יושבים יחד בהנהלת הרשות לעסקים קטנים.

מוטי שפירא: אני לא רואה בהצעת החוק הזאת את הפיתוח לכיוון יזמות, ותעסוקה כעצמאים ופיתוח עסקים קטנים ובינוניים בצורה ברורה.

מוטי שפירא: לכן אני אומר שיש להגדיר במפורש בסעיף 5 בתפקידי הרשות וסמכויותיה, את נושא הגדלת ההשתתפות בכוח העבודה כנושא מרכזי של תפקידי הרשות.

מוטי שפירא: דבר נוסף – צריך לבוא פה לידי ביטוי בצורה כלשהי החיבור בין הרשות הזאת לרשות לעסקים קטנים.

מוטי שפירא: אומנם זה נכון שהתמ"ת מופיע כאן בין הנציגים.

מוטי שפירא: אבל, הרשות לעסקים קטנים שפועלת גם סקטוריאלית בתוך הסקטור הערבי/מיעוטים יש לה חשיבות, והחיבור אליה הוא מאוד חשוב.

מוטי שפירא: אני מאוד מבקש שיהיה גם נציג במועצת הרשות שמייצג את כל עולם העצמאים, העסקים הקטנים והבינוניים, ושל התעסוקה בסגנון הזה, כי אני באמת אומר שאני לא רואה בעיני רוחי – ואני לא כלכלן דגול – את המפעלים הגדולים שצומחים עכשיו בתוך המגזר הערבי, אלא בעיקר תעסוקה של יזמים, עצמאים, עסקים קטנים, ובעיקר במסחר ושירותים.

מוטי שפירא: אני לא רואה כל כך את התעשייה הגדולה שחודרת לשם.

מוטי שפירא: לגבי ועדת ההיגוי – אנחנו חייבים קצת לצאת מהמתכונת הזאת שבוועדת ההיגוי יושבים רק אנשי ממשלה.

מוטי שפירא: אנשי ממשלה יודעים הכול – זה נכון.

מוטי שפירא: אבל, לא הכול.

מוטי שפירא: אני חושב שחייבים שבוועדת ההיגוי יהיו גם נציגי המגזר העסקי כדי שהדברים יבואו לא רק מהצד של ראיית הממשלה שכמובן יש לה את הכלים שלה, אלא שבוועדת ההיגוי ישבו גם מספר נציגים של הסקטור העסקי, בין אם זה תעשיינים, איגוד לשכות המסחר, אנחנו וכן הלאה.

מוטי שפירא: את הדבר הבא אני אומר בעיקר לאנשי משרד ראש הממשלה, ואני בטוח שהם יעשו את זה, וזה הגדרת יעדים.

מוטי שפירא: רשויות שמסתובבות בשטח ללא יעדים, דינן בסופו של עניין שהן נקראות במוספי העיתונים על המניעים הפוליטיים, ועל מה עשו ימינה, ומה עשו שמאלה, ותוצאות אין.

מוטי שפירא: אם לא יהיו הגדרות מדויקות של היעדים הכמותיים, המדידים, למה זה הולך להוביל זה בסופו של עניין יצא ברכה לבטלה.

מוטי שפירא: תודה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: נציגי משרד המשפטים, בבקשה.

עדנה הראל: לדעתנו, קידום הצעת החוק צריך היה להיעשות אחרי שייעשה קצת יותר לימוד של העבודה שנעשית בשטח במשרד ראש הממשלה, הקמת הגוף, לראות איך באמת מגבשים את הנציגים שלו, ומה הצרכים שלו.

דוד טל: מי צריך לעשות את זה לדעתך?

עדנה הראל: להבנתנו.

עדנה הראל: עמדתנו הראשונית היתה שנכון שהצעת החוק הזאת תקודם כהצעת חוק ממשלתית אחרי שבאמת מוקמת הרשות, ונלמדים קצת לקחים על הפעילות שלה וכו'.

עדנה הראל: מכיוון שהוגשה הצעת החוק הפרטית, והממשלה ביקשה שזה יקודם בתיאום, על התיאום הזה להבנתנו צריך להביא במסגרתו לידי ביטוי גם את הלימוד שלנו על הקמת הרשות, ועל התפקידים שנדרשים לה, על מנת באמת לשמש גורם פעיל שיכול ליצוק תוכן לנושא.

דוד טל: כמה זמן לדעתך אתם או הממשלה צריכים ללמוד את הנושא?

עדנה הראל: מכיוון שאני מבינה שהדברים הם בתהליך של עבודה, אני מניחה שזה לא עניין של שבועות ספורים.

דוד טל: חודשים, שנים, עוד 60 שנה?

עדנה הראל: לא 60 שנה.

עדנה הראל: אני חושבת שבמהלך החודשים הקרובים אפשר בהחלט להגיע גם להבנות לגבי הצרכים, וגם לביטוי נכון שלו בתוך חוק שיהיה חוק שאפשר יהיה להפעיל אותו.

נאדיה חילו: התיאום נעשה.

עדנה הראל: לא, התיאום לא נעשה.

נאדיה חילו: את אומרת שצריך ללמוד את הנושא, ואת זה אני לא מבינה, כי הנתונים ישנם והם מאוד ברורים במשך 60 שנה.

נאדיה חילו: הם מראים שיש פערים שהולכים וגדלים, ושיש אי שיתוף אוכלוסייה מבחינה כלכלית.

נאדיה חילו: קביעת יעדים זה גם משהו שצריך להיעשות, ואין צורך בפיילוטים.

נאדיה חילו: אין שום בעיה לקדם את זה בתיאום, אבל אני גם לא חושבת שיש צורך במרווחי זמן כדי ללמוד את הנושא.

עדנה הראל: אני אנסה אולי להסביר אם לא הייתי ברורה.

עדנה הראל: אני לא אמרתי שכדי ללמוד על העובדה שיש בעיה אנחנו צריכים זמן.

עדנה הראל: אין ויכוח שיש בעיה, ולכן גם הממשלה קיבלה את ההחלטה שלה כבר במועד שהיא קיבלה, להקים גוף פנים ממשלתי.

עדנה הראל: הצעת החוק שלך הציעה להקים תאגיד.

עדנה הראל: צריך להבהיר אם לא נאמר בצורה ברורה עד כה, להקמת תאגיד חיצוני על מנת לקדם תיאום בין משרדי ממשלה אנחנו מתנגדים.

עדנה הראל: אנחנו חושבים שזה מודל לא נכון.

עדנה הראל: על מנת לדעת כיצד בתוך הממשלה להבטיח את התיאום הבין משרדי, וליצור משהו שהוא יותר מאשר סכום חלקיו, שלם שמצליח לקדם משהו - - -

דוד טל: היא אומרת שבתום שנה לפעילות הרשות, הנושא הזה ייבחן שוב.

דוד טל: נאשר את זה עכשיו, לרשות יהיה פרק זמן של שנה לפעול, ואתם תוך כדי תנועה תלמדו.

עדנה הראל: את מה נאשר?

עדנה הראל: מה שמונח בפנינו כרגע כהצעת חוק פרטית זו הצעה להקמת תאגיד.

עדנה הראל: זה דבר שאיננו מתאים לחלוטין.

נאדיה חילו: זה סעיף שאפשר להתפשר עליו.

עדנה הראל: לא, זה לא סעיף אחד.

עדנה הראל: גברתי עם כל הכבוד, זה לא סעיף.

עדנה הראל: כשגוף הוא גוף בתוך הממשלה, אז יש שורה של סעיפים שצריך לעשות על מנת לאפשר שהגוף הזה יוכל להבטיח תיאום בין המשרדים בלי לפגוע בסמכויות של המשרדים האחרים, ויחד עם זה לאפשר הנעה שלהם.

עדנה הראל: אנחנו צריכים לעצב את המודל הזה על מנת לבטא אותו בחוק.

נאדיה חילו: אני מסכימה איתך, את לא נתת לי אפילו לסיים.

נאדיה חילו: אני אומרת שאני בהידברות על סעיף התאגיד, ואפשר בהחלט להתפשר עליו וזה באמת מתוך הרצון שהגוף הזה יפעל.

נאדיה חילו: כלומר, אנחנו לא רוצים אוטונומיה לגוף שבסופו של דבר לא יפעל.

דוד טל: אבל חברת הכנסת חילו, זה פשרה על מהות.

דוד טל: כי אם זה תאגיד זה תאגיד, אם זה ועדה או משהו אחר, אז זה מרוקן את החוק.

נאדיה חילו: לא ועדה.

נאדיה חילו: צריך שהדבר יהיה פונקציונאלי, וזו השורה התחתונה והמטרה שלי.

נאדיה חילו: אני לא משפטנית, אלא אני יותר חברתית, מעשית ואופרטיבית.

נאדיה חילו: אני רוצה להגיע למודל שיפעל בשטח, יעשה וידחוף את השינוי, וישנה את הנתונים המאוד קשים שעליהם כולנו מסכימים.

נאדיה חילו: צריך לבחון את זה.

נאדיה חילו: אני גם מודעת לעמדת משרד ראש הממשלה שאומרת שעדיף בשלב הזה אולי לא תאגיד, אלא שזה יישאר במשרד ראש הממשלה.

נאדיה חילו: כלומר, במקום תאגיד אנחנו מציעים גוף אחר.

נאדיה חילו: אנחנו צריכים לבחון את זה גם פונקציונאלית.

נאדיה חילו: כלומר, איזה מודל הוא יותר ישים, ומה ישיג את המטרה.

דוד טל: האם יש לממשלה כוונה להביא איזושהי הצעת חוק כזאת שהיא יותר מסודרת, יותר טובה, יותר מציאותית וריאלית?

יעל כהן: אני מהלשכה המשפטית במשרד ראש הממשלה.

יעל כהן: המודל שהוצע בהחלטת הממשלה בפברואר שעבר, בפברואר 2007, לפני שנה וארבעה חודשים, היה רשות במשרד ראש הממשלה, מודל שהוא מקביל לצורך העניין לרשות לקידום מעמד האישה.

דוד טל: גברתי המלומדת, את מדברת על פברואר לפני שנה וארבעה חודשים.

דוד טל: אם לקח לכם שנה וארבעה חודשים מאז ועד היום לטפל אולי בנקודה כזאת או אחרת, צאי ולמדי כמה זמן ייקח לכם לגבש איזושהי הצעה רצינית.

אהוד פראוור: שלושה שבועות.

דוד טל: אני מבקש שזה יירשם בפרוטוקול.

דוד טל: אנחנו כנראה נדחה את הדיון בעוד שלושה שבועות כדי לראות איזה הצעה תגיש לנו הממשלה.

דוד טל: יכול להיות שאנחנו מאוד נתמוך בהצעת הממשלה, מפני שראיתי בפרוטוקול שחברת הכנסת נאדיה חילו התחייבה לקדם את הנושא הזה בתמיכת הממשלה, ובתיאום עם הממשלה.

נאדיה חילו: השאלה היא האם אנחנו נספיק להגיע לכך בהתחשב בדיבורים על פיזור הכנסת?

דוד טל: חברת הכנסת חילו, אל תצביעי על פיזור הכנסת, ואז הכול יהיה בסדר.

דוד טל: נספיק גם נספיק.

אמין פארס: אני ממרכז "מוסאווה".

אמין פארס: ראשית, הצעת החוק ומה שיצא ממנה אחר כך לאחר כל ההערות, היא חשובה מאוד בגלל כל הסיבות שנאמרו עד עכשיו, וגם מנקודת המבט שיהיה גוף שיעסוק כל הזמן בקידום נושאים כלכליים חברתיים ובצמצום פערים בין החברה הערבית לחברה היהודית במדינה.

אמין פארס: עברה שנה וארבעה חודשים מאז שהתקבלה ההחלטה.

אמין פארס: בפועל – אני גם מעודכן כל הזמן – היו ניסיונות להפעיל את הגוף הזה, אבל בלי הצלחה גדולה.

אמין פארס: עובדה ש-130 מיליון שקל שהוקצו לתקצוב הרשות הזאת בשנת 2007 - - -

דוד טל: מר פראוור, האם זה 130 או 80?

איימן סייף: לא, זה 130 מכל תקציב המיעוטים שזה כולל גם את החלטות הממשלה של הדרוזים והבדווים.

דוד טל: למה התייחסו ה-80 שעליהם דיבר מר פראוור?

דוד טל: איימן סייף זה מתוך ה-130.

דוד טל: לאיזו מטרה זה הולך?

איימן סייף: יש בסך הכול 130 מיליון שקל במשרד ראש הממשלה לתקציב המיעוטים.

איימן סייף: כ-65 מיליון שקל הולכים להחלטות ממשלה של הדרוזים והבדווים, וכל השאר הרשות.

אמין פארס: אתה רואה שזה לא 10%, אלא זה 50%, וזה החשש שלנו כשאומרים מגזרי המיעוטים.

אמין פארס: מגזרי המיעוטים לא נותנים את הביטוי הנכון לרוב האוכלוסייה הערבית שהיא 90%.

אמין פארס: זה החלוקה שבאה לידי ביטוי לא בהצהרות ולא בשמות, אלא במעשה, וזה מה שמדאיג אותנו, וזה מה שצריך להשתנות.

אמין פארס: לא מדובר רק בשינוי שם, אלא בחלוקה צודקת ל-90% מהאוכלוסייה הערבית.

אמין פארס: מצבם של הערבים הדרוזים הוא לא פחות חמור ממצבנו, אבל בכל זאת כאשר באים לחלק את התקציבים מחלקים אותם לא לפי צדק.

אמין פארס: אבל, התקציב לא חולק גם כן כך שאין דאגה כאן.

אמין פארס: לא נוצל גרוש אחד מתוך ה- 130 מיליון שקל שסומנו בשנה שעברה.

אמין פארס: יש כאן ויכוח משפטי, והחשש שלנו הוא שתעבור עוד שנה ולא יישמו את הגוף שאנחנו רואים בו חשיבות גדולה אם הוא יפעל לפי הכללים המקצועיים.

אמין פארס: יש לי כמה הערות ואנחנו כמרכז "מוסאווה" העברנו אותן גם במכתב לוועדה המכובדת.

אמין פארס: מעבר לעניין השם שכבר דובר עליו, ישנו נושא נציגות הציבור הערבי.

אמין פארס: בל נשכח כי ההחלטה על הקמת הרשות היתה גם כן מתוך הידברות עם נציגי הציבור הערבי, וזה חשוב מאוד.

אמין פארס: לרשויות המקומיות יש תפקיד חשוב בהצלחת הגוף הזה, ולכן חשוב לשתף גם אותן במהלכים ובכל הגופים שמניעים את הרשות הזאת.

נאדיה חילו: לא הבנתי, מה המבנה?

נאדיה חילו: איך זה צריך להיעשות?

נאדיה חילו: מה זה לשתף?

אמין פארס: חברת הכנסת חילו, את מציעה את השלטון המרכזי.

אמין פארס: אבל, ועד ראשי הרשויות המקומיות שהוא גוף מייצג, הוא זה ששולח את נציגיו לשלטון המרכזי.

נאדיה חילו: יש גם את מרכז השלטון המקומי.

נאדיה חילו: יושב פה גם מישל גנטוס שמייצג גם את מרכז השלטון המקומי.

אמין פארס: אני לא אומר לבטל.

אמין פארס: אבל, כשהתחיל הרעיון היתה הידברות עם שאופיק שהוא ראש ועד ראשי הרשויות המקומיות.

אמין פארס: אבל, אחר כך אנחנו לא רואים שהנציגות שלהם מעוגנת בהצעת החוק.

אמין פארס: זאת הצעתנו לאחר התייעצות איתו.

אמין פארס: הדבר נוסף הוא לגבי הצוות הבכיר – לא מספיק להגיד 50% ערבים, למרות שאני חושב שבהתחלה כדי להניע את זה חשוב שגם לסקטור הפרטי יהיה ייצוג ברשות הזאת, ובמיוחד הסקטור הפרטי היהודי שיש לו יותר ניסיון ויותר נציגות בכלכלה, וכך הוא יכול למשוך את הכלכלה החלשה אליו בתוך הרשות הזאת.

אמין פארס: הנושא הבא הוא נושא המדדים.

אמין פארס: להקים רשות ולהגיד שיש תקציבים, ומסתבר שהתקציבים אחר כך יהיו מחולקים לא לפי יעדים ברורים, זה לא יביא להשגת המטרה העיקרית שלשמה הוקמה הרשות.

אמין פארס: אני אזכיר חלק מהמדדים שאנחנו מציעים לצמצום הפערים.

אמין פארס: למשל, יש להתייחס לעניין הפחתת העוני בחברה הערבית שהיום מגיע ל-64%.

אמין פארס: כמו כן, הגברת התעסוקה, ובמיוחד בקרב הנשים הערביות.

אמין פארס: הגברת ההשתתפות בתל"ג כנושא כמותי, ולא רק כהצהרה.

אמין פארס: כלומר, אנחנו רוצים להגדיל את ה-8% תוך כמה שנים.

אמין פארס: צריך להתייחס להשתתפות הממשלה בתקציבים.

אמין פארס: היום תקציבי הפיתוח הם לא מספיקים כדי ליצור תשתית.

דוד טל: אפרופו תקציבי הפיתוח - מר פראוור, האם אתה חושב שלא יהיה יותר טוב אם הממשלה תיקח על עצמה להניח תשתיות מים, חשמל, תאורה, ביוב בכל הכפרים הערביים, וחלק מהעבודות האלה יינתנו לאנשים מהמגזר הערבי?

דוד טל: הכול יהיה שקוף ועל פי דיני המכרזים וכיוצא בזה.

דוד טל: כך ממילא אתה תצמצם באופן רציני מאוד את התפקיד שהרשות הזאת אמורה לעשות לאחר מכן, ואתה תגרום לצמצום פערים מאוד רציני באיזשהו מקום.

דוד טל: העניין הוא רק עניין של תקציבים.

דוד טל: אם הממשלה הזאת כמו הממשלות האחרות - כמו ממשלתו של ביבי - דיברו על 4 מיליארד שקל למגזר הערבי והם מתכוונים לזה - אולי לא 4 מיליארד שקל, אולי מיליארד שקל לשנה או לשנתיים - ולהשקיע בתשתיות שעליהם אנחנו מדברים.

דוד טל: אז לפחות נוכל לומר שאנחנו מתקדמים בקטע הזה.

דוד טל: נער הייתי וגם זקנתי ואני זוכר שכאשר אריה דרעי היה מנכ"ל משרד הפנים הוא ראה בצורה שוויונית את כל המגזרים.

דוד טל: אני יודע שהוא מאוד מאוד השקיע במים, בחשמל, וביוב בכפרים הערביים.

דוד טל: אני גם חושב שהמגזר הערבי זוכר אותו לטובה בגלל זה.

נאדיה חילו: נכון, זה יאמר לזכותו.

דוד טל: הוא לא עשה את האבחנה הזאת בין יהודים לערבים, והעניין שהיה הוא שאפשר לצמצם את הפערים לפחות בבסיס כך שהביוב שלהם יהיה דומה לביוב של ראשון לציון או הפוך, וגם בעניין המים שזורמים לבתים.

דוד טל: נכון שזו תהיה השקעה גדולה, אבל אז במקום להתחיל לעסוק בפרטים קטנים שמי יישורם, אז לפחות השקעה ראשונית אפשר שתהיה כבר עכשיו, וממילא במידה מסוימת נשיג את המטרה.

אהוד פראוור: אני רוצה לענות על השאלה הזאת כי היא שאלה מאוד חשובה.

דוד טל: אני מודה לך על הציון.

דוד טל: אם אתה יכול לתת לי את זה בכתב אז אני אראה את זה לראש הממשלה.

דוד טל: יכול להיות שהמצב שלי בפריימריס יהיה יותר טוב.

אהוד פראוור: אדוני, אני מודה לך על ההערה.

אהוד פראוור: אנחנו בוגרי התוכנית הרב שנתית שעסקה בתשתיות במגזר הערבי, תוכנית שהשיקה ממשלת ברק.

אהוד פראוור: זו תוכנית שהתחילה ב-4 מיליארד, וההוצאה בפועל היתה 3 נקודה משהו.

אהוד פראוור: למדנו שאתה דרך תוכניות כאלה משפר מאוד את איכות החיים, ולכן קיימת היום תוכנית משלימה גדולה מאוד של 400 מיליון בנושא ביוב.

אהוד פראוור: אבל, אתה לא מצמצם פערים.

אהוד פראוור: אתה לא משפר את ההכנסה העצמית.

אהוד פראוור: ולכן, דווקא משום שלמדנו את זה, ודווקא משום שלמדנו שבמהלך התוכנית הזאת התפתחו דברים רבים אבל הפער בהכנסה לא קרה לו שום דבר, אמרנו שהרעיון הנכון הוא לטפל באותו הדבר שהוא מחולל הכנסה עצמית שלא טופל בתוכנית הקודמת.

אהוד פראוור: זה לא בא רק מהשלמת תוכניות.

נאדיה חילו: אבל חלק מזה זה לא רק הסקטור העסקי, אלא זה גם משרדי הממשלה.

אהוד פראוור: בוודאי.

אהוד פראוור: אבל, הרעיון הזה לא בא ואמר זה הכלי לתוכנית כוללת למגזר הערבי – זה לא.

דוד טל: אבל, אדוני מדבר על טיפול בגזרה מאוד צרה שהיא חלק מהמעגל הכולל.

אהוד פראוור: אנחנו מדברים על גזרה מאוד צרה, אבל מאוד חשובה, ואני רואה שהמנהל ההקמה של הרשות רצה להוסיף.

דוד טל: אני אאפשר לו, אבל רק לאחר הגברת צביה אפרתי.

צביה אפרתי: אני ממשרד הבינוי והשיכון.

צביה אפרתי: אני רוצה להמשיך מהנקודה שאודי הפסיק.

צביה אפרתי: למעשה, החלטת הממשלה הולכת צעד נוסף.

צביה אפרתי: הרעיון של התשתיות והתקציבים של התשתיות לא עושים את העבודה בעצמם.

צביה אפרתי: המהלכים של התשתיות עוגנו בהרבה מאוד החלטות ממשלה.

דוד טל: אבל, הם לא פוגעים במטרה שלכם.

דוד טל: הם משפרים את איכות החיים של ציבור גדול שזכאי לקבל, ולא קיבל את זה.

צביה אפרתי: הם בהחלט לא פוגעים.

דוד טל: למה למנוע טוב מבעליו?

צביה אפרתי: חלילה וחס.

צביה אפרתי: הם באים בנוסף.

דוד טל: יפה, אבל אני לא רואה השקעות כאלה בסדרי גודל כאלו גדולים.

צביה אפרתי: השקעות בסדרי גודל גדולים הושקעו בעבר, ואני יכולה להעיד על הפעולות של משרד הבינוי.

דוד טל: האם את יכולה לתת לי פרטים ונתונים?

צביה אפרתי: בוודאי.

צביה אפרתי: בפעולות של משרד הבינוי והשיכון נבנו מוסדות ציבור בהיקף של למעלה מ-300 מיליון שקלים בכל יישובי המגזר הערבי.

נאדיה חילו: אני מסכימה איתך שנבנו, אבל האם את יכולה מהו הצורך שישנו עוד?

דוד טל: חברת הכנסת חילו, אי אפשר לבנות את רומא ביום אחד, וזה בסדר.

דוד טל: אם זו מגמה שהשנה משקיעים 300 מיליון, ובשנה הבאה עוד 300 מיליון זה גם בסדר – מתחילים במשהו.

צביה אפרתי: לא, זה מצטבר במהלך השנים.

צביה אפרתי: החלטת הממשלה של העדפה מתקנת גם במגזר הבדווי, גם במגזר הערבי, עד כדי כך שההקמה של המבנים היא לא מספקת.

צביה אפרתי: כלומר, צריך לעשות צעד נוסף כדי שתהיה יכולת להשתמש בהם.

צביה אפרתי: כל המאמץ צריך להיות מופנה ליכולת המגזר.

דוד טל: האם את רוצה לומר לי שאם את בונה בתי ספר אז אין ילדים במגזר הערבי שיכולים למלא את הכיתות בבית הספר?

צביה אפרתי: בית ספר הוא לא דוגמה טובה כי יש חוק חינוך חובה.

צביה אפרתי: יש מתנ"סים סגורים במגזר הערבי, הבדווי והדרוזים.

נאדיה חילו: אין תקציב להפעיל אותם, אני ראיתי מתנ"סים סגורים.

צביה אפרתי: צריך יכולת - - -

דוד טל: אבל, זהו תפקידה של הממשלה כאשר היא משקיעה ובונה בדבר הזה.

דוד טל: זה צריך להיעשות ביחד עם השלטון המקומי, וביחד עם הארגונים השונים שכל אחד כאן מייצג.

דוד טל: אם התוכנית היא משותפת, אז הסיכוי שהיא תיכשל הוא הרבה יותר נמוך.

צביה אפרתי: לכן, נדרש מאמץ.

צביה אפרתי: לא מספיק לפתח תשתית לאזורי תעשייה, צריך את הצעד הנוסף - להביא את היזמות מהמקום, לעודד את התהליכים האלה.

צביה אפרתי: ולכן, הרשות באה כרובד נוסף על הפעילות, ולא בפני עצמה.

דוד טל: את כמו מר פראוור מדברת על הגזרה הצרה הזאת של איך להכניס יותר עובדים למעגל התעסוקה כדי שהשכר שלהם יהיה אולי יותר גבוה, וכתוצאה מכך הם לא יהיו בקו העוני, וזה במידה מסוימת יצמצם את הפערים.

צביה אפרתי: לא רק.

דוד טל: אבל, אני רואה את זה במאקרו, ושקודם כל אתם צריכים להשקיע בתשתיות החשמל, המים, החינוך, התאורה, כדי להעמיד את כולנו על בסיס אחד.

דוד טל: מעבר לכך, את יכולה לתת לערבים או לחלק מהערבים – הכול לפי המכרזים שיצאו – גם עבודה.

דוד טל: את ומר פראוור מדברים על גזרה צרה של פתרון הבעיה הזאת.

דוד טל: אבל, אני חושב שבאותו הזמן אפשר לפתור בעיה גלובאלית כך שפעם אחת ולתמיד ניפטר מהאפליה הבלתי מתקבלת.

דוד טל: אני בא מהמגזר החרדי, וראיתי את זה, ולכן אני מאוד מאוד "חם" על הנושא הזה.

דוד טל: אי אפשר שבמדינת ישראל יהיה דין אחד לילד שלי, ודין אחר לילד אחר.

דוד טל: אי אפשר שבמדינת ישראל יהיה דין אחד לאזרח ערבי, ויהיה דין אחר לאזרח יהודי.

דוד טל: לדעתי, לעולם לא נשיג שוויון.

דוד טל: אבל, אני לפחות מצמצם אותו עד לכמעט אפס, ואם אני נמצא במגמה של שאיפה לצמצם אותו אז נמצא בחברה בריאה ונורמאלית שלא מלכתחילה בונה קיפוח למגזר כזה או אחר.

איברהים אבו שנדי: אני הייתי שמח אם היו 300 מיליון שקל שמושקעים בנושא מתנ"סים בשנה.

איברהים אבו שנדי: אבל, כנראה שמדובר על 300 מיליון שקל מאז קום המדינה ועד היום.

דוד טל: לא, היא דיברה בכמה שנים.

דוד טל: אני לא הבנתי שזה בשנה.

דוד טל: אני רק שאלתי ורציתי קצת לשדרג את זה, ולו יצויר שבשנה היא השקיעה 300 מיליון, ואחר כך עוד 300 מיליון.

דוד טל: אני מניח שזה בכמה שנים, אולי בעשור.

צביה אפרתי: שבע שנים.

דוד טל: שבע שנים, קרוב מאוד לעשור.

איברהים אבו שנדי: אני רוצה להודות לחברת הכנסת נאדיה חילו על הצעת החוק.

איברהים אבו שנדי: מאחר והרבה החלטות ממשלה לצערי לא מיושמות ולא מבוצעות, אני מציע כן לעמוד על זה שזה יהיה תאגיד.

איברהים אבו שנדי: אני לא יודע מה קורה במשרדי ממשלה, אבל בדיוק שמענו ש- 135 נהיה 65.

איברהים אבו שנדי: אני לא אומר שאני מאמין, אבל זה תלוי ברצון הטוב של ראש הממשלה, וברצונו הטוב של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, וממשלות מתחלפות וגם משרדי ממשלה.

איברהים אבו שנדי: אני מכיר את המצב של האוכלוסייה הערבית מבחינת תעסוקה ואחוזי אבטלה.

איברהים אבו שנדי: את דיברת על יזמות עסקית, כל נושא אזורי תעשייה הוא במצב מאוד קשה.

איברהים אבו שנדי: לכן, אני מציע כן להקים תאגיד חיצוני.

איברהים אבו שנדי: אפשר לדון בהיבטים המשפטיים.

איברהים אבו שנדי: אבל, כן להתעקש על הנושא הזה, ולהקים איזושהי רשות עם יעדים.

דוד טל: חברת הכנסת חילו התחייבה שזה יהיה בשיתוף עם משרד ראש הממשלה או עם הממשלה.

דוד טל: לכן, היא לא תוכל לעשות כל אשר היא חפצה.

דוד טל: היא צריכה לעשות את זה בתיאום.

דוד טל: יש לה עבודה כרגע לשבת עם משרד המשפטים, ועם משרד ראש הממשלה, כדי לנסות ולשכנע אותם שהיא צודקת יותר, ואולי הם יקבלו את דעתה.

דוד טל: אם הם יקבלו את דעתה נוכל להתקדם.

איברהים אבו שנדי: חשוב לצרף את המגזר העסקי הפרטי משום שהוא מאוד יכול לתרום לנושא.

איברהים אבו שנדי: חשוב מאוד לבחור יושב-ראש ערבי לרשות שמוקמת פעם ראשונה לנושא האוכלוסייה הערבית.

דוד טל: גם אם הוא יהיה פחות מוכשר?

דוד טל: לא התכוונת לזה.

דוד טל: התכוונת למצוא מוכשר.

איברהים אבו שנדי: יש באוכלוסייה הערבית אנשים מאוד מוכשרים שהם ברמה מאוד גבוהה.

אודי כהן: אני מנכ"ל שותף של איברהים בפורום להסכמה אזרחית - הצד היהודי.

אודי כהן: יש לי שתי הערות.

אודי כהן: האחת היא לגבי החלטת הממשלה והצעת החוק.

אודי כהן: אני כיהנתי בעבר כיושב ראש חטיבת חברה במשרד ראש הממשלה, וביחד עם מי שניהל אז את האגף הערבי בשב"כ ספרנו מאות החלטות של הממשלה מקום המדינה בנוגע לאוכלוסייה הערבית.

אודי כהן: אחוז הביצוע שלהם שואף לאפס, וזה ממשיך.

אודי כהן: יש לי היכרות אישית עם האנשים הנפלאים שעובדים היום במשרדים ומנסים לקדם – אבל, לחכות רק להחלטת ממשלה זה עלול להיכנס לאותה קטגוריה של החלטות שלא קיימו עד היום, בעיקר בכל מה שנוגע למגזר הערבי.

אודי כהן: לגבי התפקידים – חשוב מאוד לא לעבוד בוואקום, ולהוסיף את הצד היהודי בתפקידים ובסמכות של הרשות.

אודי כהן: הדברים נעשים יחד עם היהודים, והרשות גם צריכה לבדוק את ההשתלבות, את השיח בכל מה שקשור.

דוד טל: נציג השלטון המקומי, בבקשה.

מישל גנטוס: אדוני, מבלי להתייחס לצד הפורמאלי הטכני של החוק, אנחנו רואים בחוק הזה חוק טוב מאוד שנותן את האופציה ואת ההזדמנות הראשונה לאוכלוסייה הערבית בעצמה לצמוח בפנים, וזה דבר שיתחיל בתמיכה ממשלתית.

מישל גנטוס: אני מסכים עם נציג העסקים מר שפירא.

מישל גנטוס: זה נותן מנגנון פנימי, וגם אחריות של האוכלוסייה בעצמה לצמוח בפנים עם תמיכה ממשלתית.

מישל גנטוס: זה שונה לגמרי מחוק הרשות הגליל והנגב.

מישל גנטוס: זה מדבר אך ורק על האוכלוסייה הערבית, וזה נותן את האופציה למגזר הערבי.

נאדיה חילו: אודי דיבר פה על שלושה שבועות.

נאדיה חילו: החוק הזה היה צריך להיות אתמול, אבל הוא לא היה.

דוד טל: אבל, אתמול היה חג השבועות, ואת לא יכולה להתעלם מהיהודים.

נאדיה חילו: אודי, אני חושבת שאני לא רוצה להתלות את עצמי בחוק הזה ולהתנות רק עם חוק נוסף של הממשלה.

נאדיה חילו: אנחנו התחייבנו לקדם את זה בתיאום, ואני אמשיך לקדם את זה בתיאום.

נאדיה חילו: יש מחלוקות, אני לא אומרת שאין.

דוד טל: אגב, האם ישבתם פעם?

נאדיה חילו: ישבנו כמה פעמים, וגם דיברנו כמה פעמים, ואנחנו נמשיך לשבת.

דוד טל: כדאי שתגיעו להבנות ולהסכמות בסעיפים.

דוד טל: ואם ייוותרו סעיפים במחלוקת, אז הוועדה תצטרך להחליט.

נאדיה חילו: הנושא הזה שפחות אוכלוסייה ערבית משותפת, או מופלית לרעה – ואתה אמרת את זה בצורה מאוד ברורה - הוא לא רק בעיה של האוכלוסייה הערבית היום.

נאדיה חילו: צריך לראות בבעיה הזאת ובאפליה הזאת ובאי השיתוף קודם כל בעיה לאומית.

נאדיה חילו: אדוני היושב ראש אני רוצה לשתף אותך ולומר שכאשר התחלתי לקדם את החוק, התחלתי לקדם חוק אחר הרבה יותר רחב.

נאדיה חילו: אני רציתי שפעם אחת יוקם משרד עם שר, עם מדיניות ברורה, לקידום, למניעת אפליה וליצירת שוויון.

נאדיה חילו: זה היה נותן שוויון רוחבי בכל המקומות.

דוד טל: או שתחזירי את אריה דרעי לתפקיד שר הפנים.

נאדיה חילו: אבל, אני רואה בחוק הזה חוק תהליכי, ואני אומרת את זה בצורה חד משמעית.

נאדיה חילו: זה חלק מתהליך מסוים שהוא מאוד חשוב ורציני.

נאדיה חילו: הוא לא יביא לשוויון מלא, הוא לא סוף הדרך, וצריך להמשיך לחשוב בחשיבה נוספת על כל מיני תחומים.

נאדיה חילו: השאיפה היא שביום אחד יוקם משרד מסודר עם שר, עם משאבים, עם יעדים מאוד ברורים, ועם כל מה שצריך, ורק אז אפשר לבוא ולהגיד שהנה הגענו לתחילתה של דרך שהיא באמת שוויונית.

נאדיה חילו: זוהי צריכה להיות מטרת מדינת ישראל, ולא רק המטרה של האוכלוסייה הערבית.

דוד טל: נציגת משרד האוצר, בבקשה.

ענת משה: אני רפרנטית באגף תקציבים במשרד האוצר.

ענת משה: קודם כל, אני רוצה להצטרף לעמדותיו של משרד המשפטים.

ענת משה: לדעתי, יש כן צורך לחכות עד אשר יסתיים תהליך הקמת הרשות, יאוישו כל בעלי התפקידים ברשות, ורק אז לצעוד לכיוון של חקיקה בנושא.

דוד טל: זה יקרה באיזה פרק זמן?

ענת משה: אני לא יודעת להתחייב על לוחות זמנים.

ענת משה: פרק הזמנים שלקח הוא פרק הזמן שלקח למשרד ראש הממשלה להתנהל, להקים רשות.

ענת משה: אני לא חושבת שצריך לבחון את זה פה בלוחות זמנים מסודרים.

ענת משה: זה הזמן שלוקח לתהליכים לקרות.

דוד טל: אנחנו חושבים שאתם מתנהלים לאט מידיי ברשות הזאת, ואנחנו רוצים להאיץ את זה.

דוד טל: אבל, זה לא ימנע מכם להמשיך בזה.

דוד טל: אנחנו נשתדל לקדם את הצעת החוק.

דוד טל: במקביל אם אתם תסיימו קודם, אני חושב שמציעת החוק תקבל את הצעתכם.

ענת משה: אין מחלוקת לגבי הבעיה שקיימת במגזרים שעליהם אנחנו מדברים.

ענת משה: הממשלה כן רואה לנכון לקדם את האוכלוסיות האלה, ולכן היא החליטה על הקמת רשות במשרד ראש הממשלה עם כל היתרונות הארגוניים.

דוד טל: והחסרונות.

ענת משה: והחסרונות אם אתה יכול להצביע עליהם.

ענת משה: אבל, בכל מקרה עם כל היתרונות שיש ליכולת של משרד ראש הממשלה לאגם את הפעילויות של כל המשאבים, ובאמת לקחת את זה צעד אחד קדימה כמו שציינה גברת אפרתי ממשרד הבינוי והשיכון.

ענת משה: לנו יש התנגדות לקדם חקיקה עד אשר הרשות תתחיל את עבודתה למעשה, ותושלם שנה מזמן הקמת הרשות והתחלת עבודתה, ולחזור למעשה להחלטת הממשלה המקורית בנושא הזה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: מר שורק ידבר עכשיו, אחריו ידבר חבר הכנסת ברכה, ואם לא יפריעו לי אנחנו נתחיל לקרוא את הצעת החוק.

ישי שורק: אני מהמשרד לפיתוח הנגב והגליל שהוזכר פה.

ישי שורק: אני רוצה להזכיר בעניין קטן את נושא השם הנכון, או הלא נכון, כי איש לא הזכיר זאת.

ישי שורק: בשנים האחרונות – ואני לא אומר לטוב או לרע, אולי אפילו לרע – מכנים מעת לעת את המגזר "המגזר הלא יהודי".

ישי שורק: השאלה מדוע להגדיר אנשים בתור מה הם לא, היא שאלה מאוד טובה.

ישי שורק: מידי פעם זהו השם שעשו בו שימוש, ואני לא יודע אם זה פתרון או סיבוך.

ישי שורק: אני פשוט שם את זה על סדר היום.

דוד טל: זה כתוצאה ממה שקרה בחיים שלנו.

דוד טל: המגזר הזה לא זכה להבדיל ממגזרים אחרים שכן זכו.

דוד טל: אם הבעיה הזאת לא היתה קיימת היינו פותרים חלק גדול מהבעיה במדינת ישראל.

ישי שורק: לגבי פעילות המשרד – למשרד יש פעילות ענפה בנגב ובגליל בתחומים האלה, בנושא של הקמת אזורי תעשייה משותפים, לרבות צירוף העיר אלשאג'ור לבר-לב, רהט-להבים- בני שמעון, עיר מקדמת תעסוקה בסכנין ובתמרה, הקמת מט"י ערבי, ודברים רבים.

ישי שורק: יחד עם זאת, אנחנו חושבים שהקמת הרשות היא דבר ראוי.

ישי שורק: אם ניתן לשתף פעולה עם גוף כזה כמובן שאין לנו התנגדות.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אני כמובן תומך בכוונת החוק ובהצעת החוק.

מוחמד ברכה: עם זאת, אני מקווה שמימוש הצעת החוק יהיה זמני.

מוחמד ברכה: הרי הצורך בהצעת החוק נבע מעצם העובדה שהמדינה לא מתנהגת או מתייחסת בשוויון לכלל אזרחיה.

מוחמד ברכה: לכן, היה צורך במכשיר למינוף, לתיקון ולשוויון.

מוחמד ברכה: אני לא יודע אם עכשיו מוקדם לומר זאת, אבל ברמה העקרונית אני חושב שהחוק הזה צריך להיות חוק זמני, אפילו לעשר שנים.

מוחמד ברכה: צריך להיערך סקר צרכים על מנת להשיג שוויון, ולאחר מכן המדינה צריכה להתייחס לכלל האזרחים בצורה שווה.

מוחמד ברכה: היא צריכה להתייחס למגזר הלא יהודי כפי שהיא מתייחסת הלא ערבי.

מוחמד ברכה: ברמה העקרונית, אין מנוס בסופו של דבר מהעניין הזה.

מוחמד ברכה: לכן, העניין הוא להתקדם בצעדים ממשיים עוד בכנסת זאת על אף כל ההודעות על הקדמת הבחירות.

מוחמד ברכה: חשוב מאוד שהחקיקה תושלם בכנסת הזאת.

מוחמד ברכה: אם מדובר על רשות אז שתהיה רשות.

מוחמד ברכה: אבל, אני חושב שאפשר ללכת בצעדים על תאגיד שהתקצוב שלו הוא מאוד ברור, ושהיחס של הממשלה לתקצב אותו הוא חד משמעי.

דוד טל: תודה רבה.

איימן סייף: קודם כל, אני מסכים שההשקעה בתשתיות היא הדבר הבסיסי, כי בלי השקעה בתשתיות לא ניתן להביא לפעילות כלכלית בתוך היישובים הערביים וגם לא מחוצה להם.

איימן סייף: אבל, הדגש כאן ברשות הוא על הגברת הפעילות הכלכלית בתוך היישובים הערביים, והשילוב של המגזר העסקי הערבי עם הכלכלה הלאומית הרחבה.

איימן סייף: למעשה, זו המטרה העיקרית של הרשות הזאת.

איימן סייף: אני יכול לתת כאן שתי דוגמאות.

איימן סייף: ראשית, ההנגשה של הכלים הממשלתיים הקיימים – כלומר, ישובים ערבים באזורי עדיפות א'.

איימן סייף: אם נסתכל כמה עסקים במגזר הערבי משתמשים בכלי הממשלתי הזה, אנחנו נראה שאנחנו מדברים כאן על מספרים מאוד זעומים.

איימן סייף: תפקיד הרשות הוא להנגיש את הכלים הממשלתיים לעסקים הערביים.

איימן סייף: מזה מספר חודשים אנחנו עובדים על שתי תוכניות עיקריות.

איימן סייף: התוכנית האחת היא נושא של תעסוקת נשים ערביות.

איימן סייף: אנחנו בשלבים מאוד סופיים של גיבוש התוכנית הזאת.

איימן סייף: שנית, אנחנו עובדים על הקמת קרן השקעות פרטית להשקעות בתוך המגזר הערבי.

דוד טל: מה זה "פרטית"?

איימן סייף: זה Private Equity .

איימן סייף: הממשלה תעמיד תקציב של כ-80 מיליון שקל לטובת המגזר העסקי, והמגזר העסקי ייגש למכרז וימנף את הכסף הממשלתי.

איימן סייף: אנחנו מעריכים שתוקם קרן בהיקף של 160 מיליון שקל שתנוהל על-ידי המגזר העסקי.

איימן סייף: אבל, אנחנו נגדיר תנאים מאוד ברורים להשקעות כך שההשקעות יהיו בתוך היישובים הערביים, בעסקים בתוך היישובים הערביים.

איימן סייף: זהו כלי שלא קיים.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: גברתי סגנית היועץ המשפטי במשרד ראש הממשלה, בבקשה.

יעל כהן: כפי שאמר קודם אודי, אנחנו מעריכים שיידרשו לנו שלושה שבועות לא כדי להגיש הצעת חוק ממשלתית אחרת, אלא כדי לעבור על הצעת החוק של חברת הכנסת חילו.

דוד טל: לא, לזה מספיק יום אחד.

נאדיה חילו: זה מזמן.

דוד טל: מר פראוור, אני הבנתי ממך שבעוד שלושה שבועות אתה תניח לפנינו כאן דבר מוגמר.

דוד טל: אני מניח שכדי לעבור על הצעת החוק מספיקה לאדוני שעה אחת.

יעל כהן: לקרוא אותה כבר קראתי כשהיא הוגשה, אלא כדי להגיש לפניכם נוסח שהוא על גבי הצעת החוק שלה עם התיקונים, התוספות, והשינויים התואמים פנימה, ומתואמים איתך.

נאדיה חילו: אבל, למה לא הכנתם עד היום?

נאדיה חילו: למה לעכב?

נאדיה חילו: ההצעה הזאת עברה כבר טרומית לפני חודשיים או שלושה, ולא היום.

נאדיה חילו: אנחנו בדיאלוג כל הזמן.

נאדיה חילו: עם כל הכבוד, הייתם צריכים לבוא מוכנים היום.

נאדיה חילו: זה מעכב אותנו, אנחנו יודעים מתי הפגרה, ומהו לוח הזמנים, ומהי הדינאמיקה הפוליטית שיכולה לעצור את כל העניין הזה שהוא מאוד חשוב בעיניי.

אהוד פראוור: היות ויש לנו רבע שעה עד תום הזמן שנקבע, אם אדוני יאמר מתי הישיבה הבאה אנחנו ניערך עד אליה.

אהוד פראוור: היו"ר דוד טל: הוועדה הזאת עמוסה מאוד בנושאים.

אהוד פראוור: הנושא הזה חשוב, ואני חושב שאם אתם תאמרו שבעוד שבוע או שבועיים תביאו הצעה אחרת, אז מניח שמנהלת הוועדה תיקח את זה בחשבון, ותנסה להכניס את זה, מפני שאני חושב שנכון וראוי שידונו בנושא הזה.

אהוד פראוור: אתם יכולים להגיע לזמן הזה עם קצת מאמץ, לא כן אדוני?

אהוד פראוור: אם אתה מדבר על שבועיים אנחנו יכולים להגיע.

אהוד פראוור: אנחנו ממילא בשלהי הדיון הזה.

דוד טל: בסדר, היום בעוד שבועיים.

דוד טל: גברתי, אני מבקש במידת האפשרות ועד כמה שניתן, לזרז ולקדם את זה ושהנושא הזה יידון.

דוד טל: האם אתם רוצים שנתחיל בקריאת הצעת החוק?

דוד טל: או שאין טעם להתחיל ולקרוא, כי ממילא תביאו לנו הצעה יותר מגובשת.

דוד טל: אני מודה לכם מאוד, אני נועל את הישיבה.

דוד טל: הישיבה נעולה.