ועדת המשנה לנושא דו"ח מבקר המדינה על ההתנתקות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 24, 2008-05-28 09:00

עמירה דותן: בוקר טוב.

עמירה דותן: ברוכים הבאים.

עמירה דותן: אני פותחת את ישיבת ועדת המשנה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה לנשוא דוח מבקר המדינה על ההתנתקות.

עמירה דותן: את הישיבה היום נייחד למעקב אחר יישובי הקבע.

עמירה דותן: הרעיון שעומד בבסיס העבודה שלי לפחות, כיושבת-ראש ועדת המשנה הזאת, היא לראות איפה הדברים כבר גמורים ואפשר להפסיק לטפל בהם במסגרת הוועדה מאחר שהם כבר כמו כל ישוב אחר וכמו כל נושא אחר שקיים במדינת ישראל, ואיפה או מתי, מה לוחות הזמנים ולמה אנחנו צריכים עוד לעסוק בישובים אחרים או בקהילות אחרות, כאשר חלק מהדברים מהווים חסמים בירוקרטיים ממשלתיים או אחרים וחלק אולי חסמים של המתיישבים עצמם.

עמירה דותן: לכן נעשה את זה בצורה הפרקטית ביותר והיעילה ביותר.

עמירה דותן: אני חושבת שנעבור ישוב ישוב ולא נתייחס לכלל.

עמירה דותן: נדע לגבי כל ישוב איפה הוא עומד, מה החסמים, אם יש כאלה, מה צריך לעשות, מה לוחות הזמנים וכל מה שקשור בדבר הזה.

איתי אהרונסון: ממש לא.

איתי אהרונסון: לנו יש את הטבלאות שלנו אבל אפשר ללכת לפי הסדר.

עמירה דותן: יש רשימה שערכנו עם המתיישבים כאשר הלכנו לראש הממשלה והיא לנגד עיני, כך שעבודתי קלה יותר.

עמירה דותן: השאלה אם יש מקומות שאתם חושבים ששם יש לנו יותר בעיות ואולי כדאי להתחיל אתם.

דורון בן-שלומי: לשמחתנו, יש מספר נקודות – אמנם קטן – עליהן אין מה לדבר.

עמירה דותן: אני מציעה שנעבור ישוב ישוב.

דורון בן-שלומי: אני לא יודע איזה סדר של רשימה את מחזיקה.

עמירה דותן: אצלי יש למשל גני טל, חפץ חיים.

איתי אהרונסון: גני טל, חפץ חיים.

איתי אהרונסון: אתמול בערב הייתה אסיפה של גני טל והתבקשו לאשר את ההסכם המפורט כפי שהונח על שולחנם.

איתי אהרונסון: מעדכונים שקיבלנו הבוקר, הם מעלים מספר הסתייגויות ואחת אולי נראית כזו שהתשובה שלנו תהיה חד משמעית שלילית ואחרות יכול להיות שאפשר למצוא איזשהו פתרון.

איתי אהרונסון: בכל מקרה, המתווה כרגע הוא שברגע שנקבל מהם בכתובים את האמירה שאנחנו מסכימים ויש לנו הסתייגות אחת, שתיים או שלוש, אנחנו נעשה הערכת מצב.

איתי אהרונסון: אם ההסתייגויות הן כאלה שאנחנו רואים שאלה דברים שתוך כדי התקדמות אנחנו יכולים לטפל בהם ולהגיע לפתרונות, אנחנו נפנה לראש הממשלה.

איתי אהרונסון: במקביל, לפני שאנחנו פונים לראש הממשלה, ביקשנו גם מחפץ חיים את אותו הדבר, שגם הם יאמרו אנחנו מסכימים, אבל שם עוד לא קיבלנו תשובה.

איתי אהרונסון: יכול להיות שיש שם בעיה מאוד מאוד קרדינאלית שיכולה להיות מוקש מאוד גדול בהסכם.

איתי אהרונסון: כתוצאה מהסכומים הגדולים שהם מקבלים בהסכם, הם צריכים לשלם מס וקשה להם עם זה שהם משלמים מס.

איתי אהרונסון: זאת עשויה להתברר כנקודה מאוד בעייתית בהמשך.

איתי אהרונסון: כאשר נקבל את התשובה מהם ונדע בדיוק מה ההסתייגויות שיש להם מההסכם, ונעשה הערכת מצב – גם לגבי גני טל וגם לגבי חפץ חיים – האם ההסתייגויות הן כאלה שיש בעיה ואין מה ללכת לראש-הממשלה או שהבעיות הן כאלה שאפשר כבר ללכת לראש-הממשלה, אנחנו מיד נלך לראש-הממשלה ונבקש את אישורו להסכם המלא ובמקביל גם נעבוד על הנקודות הספורות שנשארו מתוך כוונה לפתור אותן.

עמירה דותן: קבעתם לוח זמנים?

איתי אהרונסון: כן.

איתי אהרונסון: מדובר בימים.

איתי אהרונסון: לוח זמנים ברמה של תאריך מדויק, אנחנו אומרים להם לוח זמנים והם אומרים לא, שהם קובעים את הישיבה לעוד יומיים אחרי לוח הזמנים שנתנו להם.

איתי אהרונסון: הדבר שאנחנו יכולים לעשות הוא ללחוץ עליהם.

איתי אהרונסון: יש לוח זמנים של החוק החדש, החוק שחבר הכנסת אלקין קידם ואנחנו בתוך המסגרת של החוק.

יצחק עוזר: זה עוד חודש.

איתי אהרונסון: נכון.

איתי אהרונסון: עוד חודש.

יצחק עוזר: עוד חודש למתן ההצעה.

עמירה דותן: הבעיה שלי כרגע היא חפץ חיים.

עמירה דותן: תכף נשמע מהמתיישבים.

יצחק עוזר: זה לא משנה, זה לשני הגורמים, או למתיישבים או לישוב הכולל.

עמירה דותן: בהנחה שהמתיישבים מתיישרים לפי הקו או אתם מתיישרים לפי הקו שלהם, חפץ חיים יכול לומר לא בבית ספרי?

איתי אהרונסון: יכול.

איתי אהרונסון: תיאורטית, כן.

איתי אהרונסון: ההערכות הן שיהיה בסדר.

עמירה דותן: לכן אני אומרת שצריך להתחיל מ-א'.

עמירה דותן: מתי המדינה תאמר לחפץ חיים שעד התאריך הזה צריך לדעת היכן הם עומדים.

איתי אהרונסון: זה מה שעשינו.

איתי אהרונסון: במקביל לזה שעשינו את זה לגני טל, עשינו את זה לגבי חפץ חיים כי ההסכם הוא הסכם משולש.

איתי אהרונסון: אמרנו שזה ההסכם שכולל את ההתייחסות גם לזה וגם לזה, וכל אחד מכם, אנא תאמרו האם מקובל או לא, וגם אם אתם אומרים לא, תפרטו מה הנקודות על מנת שנדע אם זה דרמטי או לא דרמטי.

איתי אהרונסון: היה וזה לא דרמטי, אנחנו הולכים לראש הממשלה.

איתי אהרונסון: אם זה דרמטי, אנחנו ממשיכים לעמוד במקום.

עמירה דותן: מתי זה קורה פעם נוספת?

עמירה דותן: בעוד שלושה שבועות?

עמירה דותן: בעוד שבועיים?

עמירה דותן: אתה יודע שכאשר אנשים מתבשלים, הם צריכים לדעת שיש להם תאריך סופי.

איתי אהרונסון: בפרוטוקול לא רואים את התנועות שאני עושה.

עמירה דותן: לכן צריך לומר להם שזה עד תאריך מסוים ובתאריך זה חותכים לכאן או לכאן.

איתי אהרונסון: אנחנו נעשה את זה.

יצחק עוזר: התאריך הסופי קבוע בחוק, בהגדרה.

יצחק עוזר: אתם קבעתם אותו.

עמירה דותן: לא התכוונו שזה יהיה התאריך הסופי.

עמירה דותן: זה בדיוק מה שמפחיד אותי.

עמירה דותן: הרי התכוונו שזה יהיה הסוף של הסוף של הסוף.

עמירה דותן: עכשיו זה הפך להיות התאריך הסופי.

עמירה דותן: אנחנו רוצים לעקוב אחרי הדברים האלה כדי שלא נגיע לשם ונאמר שהגענו לתאריך הסופי.

איתי אהרונסון: לוחצים עליהם מאוד חזק ומדובר בימים.

איתי אהרונסון: יש קצת פסיכולוגיה ארגונית בדברים האלה או פסיכולוגיה יישובית של איך מגבשים הסכמות רחבות שיעברו באסיפה של החברות.

איתי אהרונסון: מהבחינה הזאת אנחנו גם לוחצים אבל גם מבינים את הדינמיקות ואת הצורך לייצר כאן בסופו של דבר הסכמה רחבה בתוך האגודה ובתוך הישוב על מנת שהדבר יאושר.

איתי אהרונסון: הלחץ הוא חזק מאוד.

דורון בן-שלומי: אני חייב לומר שתעלומת גני טל בעיניי לא פתורה.

דורון בן-שלומי: אני בתפקידי 10 חודשים ומאז אני שומע שבוע הבא.

דורון בן-שלומי: אני שומע שכל צד אומר שהצד השני תוקע ומתעקש על קוצו של יוד.

דורון בן-שלומי: אני לא בא לכאן לשפוט, אבל אני אומר שהדבר הזה שלא נגמר הוא הבעייתי.

דורון בן-שלומי: אני משער שהוא גורם תסכול לכולם ולא רק למישהו אחד, אבל זוהי דוגמה למשהו שלא נגמר.

עמירה דותן: אולי נקבע ישיבה לשבוע הבא בנושא הזה - תכף נראה אולי יש עוד ישובים מהסוג הזה – ונביא את האנשים כי אולי כאן נצטרך לעשות משהו.

איתי אהרונסון: אני לא בטוח שזה יהיה טוב לדינמיקה.

עמירה דותן: בנייר שלפי דעתי הוא שלכם וניתן לנו על ידכם בתחילת המושב הקודם כתוב שהתחלת בתי המגורים ביולי 2008.

יצחק עוזר: זה תלוי בהסכם.

יצחק עוזר: את מסתכלת על נייר העבודה שלנו שמדמה מצב שחותמים על הסכם, אבל הבעיה שלא חותמים על ההסכם.

עמירה דותן: השאלה היא איפה אומרים לאנשים עד כאן.

עמירה דותן: אם אני צריכה להיות זאת שאומרת עד כאן, אני מוכנה להיות זאת שאומרת עד כאן אבל המצב שדורון מספר ואתם מספרים, מה שנקרא סאגה מתמשכת, לדעתי לא טוב למתיישבים ולא טוב לשום כיוון.

איתי אהרונסון: אני חושש שאם ייקבע כאן דיון בעניין של גני טל, המסר שעלול להתקבל בטעות אצל אנשי גני טל ואנשי חפץ חיים הוא שאותם דברים שהצבנו להם קו אדום, יכול להיות שהקו האדום הזה הוא לא קו אדום, דבר שיגרום לעוד מריחה.

איתי אהרונסון: זאת הדינמיקה שעובדת כל הזמן.

איתי אהרונסון: ככל שיותר אנשים יאמרו להם עד כאן, זה טוב, אבל ישיבה שתיקבע כאן עלולה לייצר משהו אחר.

עמירה דותן: מה אתם מציעים לוועדה שיקדם את הנושא?

איתי אהרונסון: ככל שבידי חברי הכנסת היכולת לרדת לפרטים ולהבין את הקווים האדומים שהציבה הממשלה ולומר לאנשים, גם של חפץ חיים וגם של גני טל, שלמדנו את החומר והבנו את הקווים האדומים.

עמירה דותן: לשם כך אנחנו רוצים לקיים עוד ישיבה.

איתי אהרונסון: אנחנו כל כך קרובים לקצה, שאם תיקבע עכשיו ישיבה, אם משהו עשוי להסתיים בעוד יומיים, הוא לא יסתיים.

עמירה דותן: אני מקבלת את ההמלצה שלך.

עמירה דותן: מה כן צריך לעשות?

עמירה דותן: מה לא לעשות, הבנתי, אבל מה כן לעשות?

איתי אהרונסון: יכול להיות שבאופן לא פורמלי ולא כישיבה שקבועה כאן, אם חברי הכנסת רוצים להתערב בזה.

איתי אהרונסון: ישיבה שתיקבע כאן, הדינמיקה שלה תהיה שיש לנו עכשיו עוד הזדמנות לנסות ולהשיג משהו.

עמירה דותן: היום יום רביעי, ביום שני תהיה ישיבה, אין שום דינמיקה.

איתי אהרונסון: אנחנו דורשים תשובות היום.

איתי אהרונסון: אנחנו צריכים לקבל היום בכתב מגני טל.

עמירה דותן: אם הכל יסתדר עד יום שני, בסדר.

איתי אהרונסון: התחושה בציבור, ואצל ציבור המפונים בפרט, היא שכאשר הוועדה לענייני ביקורת המדינה מקיימת אצלה דיון, זה כדי ללחוץ על הממשלה.

איתי אהרונסון: אנחנו נמצאים במקום בו לא צריך ללחוץ על הממשלה בהקשר הזה.

איתי אהרונסון: יש בעיה לאנשים לבוא ולהבין שזהו זה, הסל שלהם מלא עד כאן ועכשיו צריך לצאת מהשוק ולחזור הביתה.

עמירה דותן: יכול להיות שזה מה שהם צריכים לשמוע בישיבה מחברי הכנסת.

איתי אהרונסון: רוח הדברים שיוצאת בדרך כלל – גם אם זאת הכוונה במקרה הזה - מהוועדה לענייני ביקורת המדינה, באופן כללי, בדרך כלל היא כביקורת על פעולות הממשלה.

איתי אהרונסון: במקרה הזה עלול עוד פעם להיווצר הרושם הזה, ואז אם אנחנו צופים לקבל היום בכתובים את מה שהיה אתמול בערב באסיפה, עוד פעם זה יידחה.

עמירה דותן: מה עם חפץ חיים?

איתי אהרונסון: צריך לשאול את האיש שלנו שלא נמצא כאן, מה היום בו הם אמורים לתת לו את התשובה לפי לוח הזמנים שהוא הציב להם.

איתי אהרונסון: גם כאן, אני חושש מאותו דבר.

איתי אהרונסון: אני אומר באופן לא פורמלי, יכול להיות שכן יש מקום, אבל באופן פורמלי, זאת תהיה הרוח שתנשב.

עמירה דותן: אני לא יודעת לעבוד לא פורמלי.

עמירה דותן: אנחנו ועדה מסודרת.

עמירה דותן: אני כבר עייפה מלשמוע את אותם טיעונים כל כך הרבה זמן.

עמירה דותן: אני מסתכלת עליך, אבל זה לא אתה.

עמירה דותן: באמת, יש גבול.

עמירה דותן: אולי אנשים צריכים להבין שיש גבול.

עמירה דותן: לא איכפת לי שהאיתות יבוא מכאן, שדווקא אם לא מסתדר שום דבר, שוב, גם בחפץ חיים וגם למתיישבים, עד יום שני, ביום שני הם יושבים כאן וגומרים.

איתי אהרונסון: אני אמרתי את דבריי.

עמירה דותן: אני חושבת שהגיע הזמן לזה.

עמירה דותן: זה כבר בלתי אפשרי.

עמירה דותן: אם עד יום שני הכל מסתדר, מצוין.

צביה שמעון: ההסכם עבר אתמול.

עמירה דותן: עבר לגמרי?

עמירה דותן: בלי הערות?

איתי אהרונסון: עם הסתייגויות.

צביה שמעון: עם שתי הסתייגויות.

עמירה דותן: אז אנחנו נשארים עם ההסתייגות או בלי ההסתייגות של חפץ חיים.

צביה שמעון: עכשיו צריך להתחיל לעבוד עליהן.

עמירה דותן: זאת אומרת, אנחנו בצד של המשוואה שהוא עוד לא פתור.

צביה שמעון: נראה לי שאנחנו נציב שם אולטימטום.

עמירה דותן: אני שמחה שאני שומעת את זה ממך.

עמירה דותן: גם אני הייתי בהרגשה שצריך להציב אולטימטום ולסגור את העניין.

עמירה דותן: מה לוח הזמנים שלדעתך אנחנו יכולים לומר אותו?

עמירה דותן: אני חשבתי שאם הדברים לא מסתדרים עד יום שני בשבוע הבא, נקיים עוד פעם ישיבה ועל כל הדברים שלא מסתדרים, נעשה סריקה באותה ישיבה.

צביה שמעון: אני מתכוונת שארז ילך אליהם לפגישה ויבדוק איפה הדברים עומדים.

צביה שמעון: אם זה סיפור שלוקח זמן, TAKE IT OR LEAVE IT ונגמר הסיפור.

עמירה דותן: מקובל עליך?

צביה שמעון: כן.

עמירה דותן: אם כן, סגרנו.

עמירה דותן: ברור לכולם הסיכום?

איתי אהרונסון: צריך אולי להזמין רק את חפץ חיים ולא ליצור תחושה בגני טל.

עמירה דותן: ודאי שלא.

עמירה דותן: אתם תעבדו עם מי שאתם רוצים.

עמירה דותן: הוועדה עובדת עם כולם.

עמירה דותן: אנחנו בעד שיח של כולם.

עמירה דותן: זה שאחד אומר והשני לא שומע, זאת בעיה.

צביה שמעון: אם חפץ חיים עבר, חבל לפתוח את כל הסיפור.

עמירה דותן: אתם תודיעו לנו עד יום שני ולפי זה נקיים את הישיבה.

עמירה דותן: אני מקווה שיש לנו עוד מעט מאוד דברים כאלה, אבל אולי יש.

איתי אהרונסון: הכנו מסמך.

איתי אהרונסון: שיטת העבודה שלנו בכלל בהסכמי ההעתקה היא כזאת שעל מנת ליישר את כולם על אותו בסיס, אנחנו לא מתחילים עם ההסכם אלא אנחנו מתחילים עם מסמך עקרונות כאשר מסמך העקרונות מתמצת בעצם את עיקרי ההסכם בדברים המהותיים.

איתי אהרונסון: בדרך כלל זה מסמך של שניים-שלושה עמודים.

איתי אהרונסון: כמו בכל המקומות אחרים, גם ביסודות הכנו מסמך כזה.

איתי אהרונסון: בעבר הכנו גם איזשהו מסמך ראשון שעבר בוועדה המיוחדת, אבל אחר כך, במסגרת המשאים והמתנים, הועלו דרישות נוספות.

דורון בן-שלומי: חייבים לומר שגם ראש המועצה וגם הקהילה בסך הכל משדרים שהעסק מתקדם.

דורון בן-שלומי: זאת אומרת, יש שם את סוגיית החקלאים הלא פעילים כאשר המחלוקת ידועה ולא רואים איך מגשרים עליה אם כי הוצעו כל מיני פתרונות במשרד החקלאות.

דורון בן-שלומי: בגדול אני אומר שיש פה עניין של מימוש רוח הדברים שהייתה בסיכומים וכך עכשיו זה עומד.

דורון בן-שלומי: נכון שחוק יישובי הקבע קבע ארבעה חודשים ליסודות, עד שהמדינה צריכה לתת לא את נייר העקרונות אלא את ההסכם, שזה אומר עוד חודשיים.

דורון בן-שלומי: חוק קידום יישובי הקבע נכנס לתוקפו ב-3 באפריל, לפני חודשיים, כך שנקבע לוח זמנים.

דורון בן-שלומי: אני חושב שחבל יהיה לחכות ארבעה חודשים כדי להיות עם איזשהו הסכם.

דורון בן-שלומי: אני לא יכול להיכנס בין עורכי הדין ומתי הם הגיעו לסיכומים.

דורון בן-שלומי: יש דברים בהם אני יותר מעורב ולכן אני יודע איפה זה עומד, אבל כאן אני לא יודע איפה זה עומד בדיוק בין עורכי הדין השונים.

דורון בן-שלומי: אני רק אומר שהתחושה לפחות היא שהעקרונות ברורים ועכשיו צריך להעלות אותם על הכתב.

איתי אהרונסון: העקרונות עלו על הכתב ועברו לעורכי הדין.

דורון בן-שלומי: הם לא נגמרו.

איתי אהרונסון: לפני שבועיים זה עבר ולא שמענו כל הסתייגות.

איתי אהרונסון: כאן זה עומד.

דורון בן-שלומי: אבל הם לא אישרו.

איתי אהרונסון: הם לא אישרו וגם לא לא אישרו.

איתי אהרונסון: אנחנו מחכים להתייחסות.

דורון בן-שלומי: כך אמרתי.

דורון בן-שלומי: העקרונות האלה שבסוף זה פינג פונג בין עורכי הדין, אני באמת לא יודע איפה זה.

צביה שמעון: זה לא בין עורכי הדין.

צביה שמעון: עכשיו זה במינהל כדי שישיב.

איתי אהרונסון: אנחנו מחכים שעורכי הדין יאשרו לנו להעביר את זה למינהל, כך שאנחנו רואים את הדברים אותו הדבר.

עמירה דותן: עורכי הדין של המפונים?

איתי אהרונסון: כן.

עמירה דותן: מי אלה עורכי הדין?

דורון בן-שלומי: בדרך כלל אלה לא עורכי הדין עצמם אלא התושבים שצריכים.

עמירה דותן: הכדור עכשיו בעצם אצל מירון?

איתי אהרונסון: למעשה אצל המפונים.

צביה שמעון: כמה זמן זה אצלו?

עמירה דותן: הבנתי ששבועיים.

כרמל מיכאלי: לא, היו מספר חילופי טיוטות.

כרמל מיכאלי: אני חייב לציין שבהסכם הזה תמיד הגבנו מהר.

כרמל מיכאלי: ברמה של יום-יומיים אני הגבתי לכל טיוטה.

כרמל מיכאלי: אני מאמין שכרגע זה אצלם ואנחנו נקבל תשובה חיובית להעביר את זה למינהל בטווח של ימים.

כרמל מיכאלי: זאת הערכתי.

דורון בן-שלומי: זה לא רק יסודות אלא אלה המקומות שהעקרונות ברורים וצריך לממש אותם.

דורון בן-שלומי: יש מקומות שעל העקרונות עצמם יש מחלוקות.

עמירה דותן: במימוש, אצל מי הכדור?

עמירה דותן: אני מבינה שהכדור כרגע אצל המתיישבים ועורכי הדין שלהם.

דורון בן-שלומי: זה לא מדויק, כי זה כל יומיים משתנה.

דורון בן-שלומי: בסוף כל צד אומר שמה שכתוב כאן, לא מממש את מה שסוכם.

צביה שמעון: כאשר זה מגיע לניסוח, צצות מיליון בעיות וזה אומר שלא לזה הוא התכוון, ואם אומרים כך, זה לא יוצא כך.

דורון בן-שלומי: אני מסכים.

דורון בן-שלומי: לכן בדיוק באה ההצעה לקבוע את התאריך.

דורון בן-שלומי: אני אומר שהתאריך הקבוע בחוק הוא עוד חודשיים ואני חושב שלא טוב שנחכה להסכם עוד חודשיים, לאותו הסכם משולש שיהיה.

צביה שמעון: אנחנו במאה אחוזים אתך.

עמירה דותן: מה אתם מציעים?

עמירה דותן: איך הוועדה יכולה ללחוץ כדי שלא נגיע לאותם ארבעה חודשים?

צביה שמעון: לפי דעתי זה בלתי אפשרי.

צביה שמעון: עורכי הדין ביניהם, אם מישהו חושב שהקליינט שלו נפגע, יתקנו ויחזירו לנו.

עמירה דותן: בזמנו ניסיתי לשבת ישוב ישוב ולראות מה קורה בו.

עמירה דותן: חשבנו שהתקדמנו.

עמירה דותן: הייתה הפגרה וראינו שהדברים די מתקדמים.

עמירה דותן: אחר כך גם הייתה פגישה עם ראש-הממשלה, הייתה פגישה עם רענן, התחלתם לעבוד עבודה יותר אמיתית בינך לבין דורון ולפי ישובים, אבל גם זה נפסק.

עמירה דותן: אני רוצה להחזיר את זה בחזרה לוועדת המשנה הזאת.

עמירה דותן: זאת אפשרות אבל להערכתי אנחנו מכבידים על עצמנו בדברים שיכולים להיעשות בלעדינו.

עמירה דותן: אני מוכנה לשבת כל יום וכל היום עד שיצא עשן ונוכל לדעת איפה אנחנו עומדים בנושא הזה, אבל אני רוצה שהדברים יהיו על השולחן בצורה אמיתית כדי שנוכל לקדם אותם בצורה המיטבית.

עמירה דותן: אם כאן המפתח הוא מינהל מקרקעי ישראל, נדבר אתו.

עמירה דותן: אם המפתח הוא המתיישבים, נדבר אתם.

דורון בן-שלומי: המפתח לא שם.

עמירה דותן: אם כן, אנחנו בחליפת עורכי הדין?

איתי אהרונסון: להערכתנו זה עניין של עד שבוע עד שנקבל התייחסות שהיא תהיה חיובית.

עמירה דותן: כלומר, להערכתך נושא עורכי הדין ייפתר השבוע.

איתי אהרונסון: זה לא עורכי דין אלא תמיד אלה הם הקליינטים.

עמירה דותן: ברור לגמרי.

עמירה דותן: לדאבוננו העניין של הכל שפיט הפך את הצורך בתרגום של שפת בני אדם ההדיוטות, כלומר, אני, לשפה משפטית, כך שיותר ויותר אנחנו תלויים בכך.

איתי אהרונסון: אנחנו מעריכים שמדובר בימים והכדור יעבור למינהל מקרקעי ישראל.

עמירה דותן: אנחנו מדברים על שבוע הבא ביום רביעי, אז נרצה לקבל מכם הודעה שזה נגמר.

עמירה דותן: מה הצעד הבא?

עמירה דותן: מינהל מקרקעי ישראל?

איתי אהרונסון: כן.

איתי אהרונסון: אז אנחנו מעבירים את העקרונות, ברגע שהם יאושרו, למינהל מקרקעי ישראל לאישור.

עמירה דותן: אז אנחנו בודקים במינהל כמה זמן לוקח להם לסגור את הנושא הזה.

עמירה דותן: כלומר, אנחנו רשמנו לנו ליום רביעי הבא לבדוק לגבי יסודות.

איתי אהרונסון: אני מציע כך כי ראש המועצה צריך להגיע.

עמירה דותן: שומריה.

איתי אהרונסון: יש תהליכים שבונים ואין בעיות לבד ממשהו שלא קשור לשולחן כאן שזה מימוש הקרקעות החקלאיות שצריך להיסגר.

איתי אהרונסון: הוא כן קשור כאן באיזשהו מקום, אבל אי אפשר לדון בו.

עמירה דותן: אם כן, את שומריה אנחנו יכולים להוריד מאותה רשימת יישובי קבע שהוועדה הזאת צריכה לטפל בהם.

איתי אהרונסון: מבחינת הישוב עצמו יש שם בעיית חקלאות.

עמירה דותן: עין צורים.

עמירה דותן: בפעם האחרונה שהוועדה שמעה על עין צורים הייתה כאשר יושב-ראש הוועדה יזם פגישה לבין עין צורים לבין המתיישבים.

צביה שמעון: בעין צורים הייתה שומה של המדינה והייתה שומה של הישוב.

צביה שמעון: הם ביקשו שיהיה שמאי בורר והשמאי הממשלתי מינה שמאי בורר, אבל אומר אשר אברג'יל שייתנו לו לנסות להעביר את זה למשהו אחר בכלל, להחלטה שהייתה קיימת לפני כן, ויכול להיות שנעשה את זה במסגרת הזאת.

צביה שמעון: המפונים יודעים על כך.

צביה שמעון: אני אמרתי לאשר אברג'יל שהוא ידבר עם השר, אני נותנת לו כמה ימים ויותר אני לא מחכה לו אלא אחרת אני קוראת לישוב ואומרת להם שזה מה שאמר השמאי הבורר שמונה, תחליטו מה שאתם רוצים ותאמרו לי.

צביה שמעון: בהסכמה של כולם נתנו לאשר אברג'יל לנסות.

איתי אהרונסון: הרצון שלהם הוא לנסות ולפרוץ באיזה מתווה שיביא להגדלה של הפיצוי עבור מטעי האפרסמון.

איתי אהרונסון: על פי החלטה של מועצת מקרקעי ישראל שכבר לא בתוקף, שבשעתו ביקשנו להיכנס לנתיב הזה ולא אישרו לנו, הם מנסים עכשיו בדרכים שלהם אולי כן לקבל אישור.

איתי אהרונסון: אנחנו מצדנו הודענו שהמתווה הזה הוא מתווה שניסינו ולא הצלחנו ואנחנו לא מציעים אותו.

איתי אהרונסון: השומה שבסופו של דבר הוצגה היא שומה טובה.

עמירה דותן: כמה זמן?

צביה שמעון: לפי דעתי אם אשר לא היה מבקש לנסות, זה היה עובר.

עמירה דותן: הוא ביקש ונתתם לו.

עמירה דותן: כמה זמן?

צביה שמעון: לא יודעת.

צביה שמעון: עוד כמה ימים.

צביה שמעון: עד שבוע הבא.

עמירה דותן: שוב אותו יום רביעי בשבוע הבא?

צביה שמעון: כן.

עמירה דותן: סליחה, אני הולכת להצביע נגד גאידמק ומיד אני חוזרת.

צביה שמעון: הגיע ראש המועצה.

עמירה דותן: ברוכים הבאים.

עמירה דותן: בנושא עין צורים אמרנו שהיה שמאי בורר מוסכם שלאחר שנתן את שמאותו יש ניסיון כרגע ללכת למתווה שלא צלח ואולי יצלח.

צביה שמעון: אולי יש חדשות.

צביה שמעון: אמרנו שהיה בורר, לא אמרנו מוסכם, של השמאי הממשלתי שמינה שמאית שלישית.

אברג'יל: לגבי מה?

איתי אהרונסון: מטע אפרסמון.

אברג'יל: יש לנו כמה סוגיות.

עמירה דותן: מאחר שאנחנו לא בשלב החידונים אלא בשלב המעשים, בוא תתחיל מהתחלה.

עמירה דותן: אני לא חושבת שהיית פעם בוועדה שלנו, אבל אנחנו רוצים לשים את הדברים על השולחן כדי לעזור לאנשים להתקדם.

אברג'יל: כבר הייתי כמה פעמים בישיבות הוועדה.

צביה שמעון: מה זאת אומרת עבודות שמתבקשות?

אברג'יל: פיתוח המגרשים.

צביה שמעון: עוד לא הסכמנו.

אברג'יל: קראתם לי לכאן כדי שאומר את דבריי.

אברג'יל: על מנת שזה יקרה, צריכים להגיע להסדר עם בעלי הקרקע לשחרר את הקרקע ואז אפשר יהיה להתקדם.

אברג'יל: שני השלבים האלה תקועים.

אברג'יל: השלב של התכנון התחיל להתקדם כאשר לפני חודש-חודש וחצי התחילו לבצע את פעולות התכנון והשלב של שחרור הקרקע הוא שלב תקוע ולדעתי הוא תקוע עמוק, ולשם שינוי הפעם לא באשמת מינהלת סל"ע אלא באשמת גורמים נוספים ממשלתיים.

עמירה דותן: כלומר, לדבריך לא היה בורר בנושא הזה.

אברג'יל: לא.

אברג'יל: לא היה בורר.

אברג'יל: ממש לא.

אברג'יל: השמאי הממשלתי קיבל את שתי השמאויות והוא החליט לגבי שומה א'.

אברג'יל: היו לו שלוש אפשרויות: לאמץ את א', את ב' או לעשות באמצע והוא אימץ את השמאות שבוצעה על ידי המינהל.

איתי אהרונסון: זה ההלך במדינת ישראל.

איתי אהרונסון: ההליך הוא שהשמאות בנושא קרקעות של המינהל נעשית מטעם שמאי של המינהל שכפוף לשמאי הממשלתי הראשי, ניתן להגיש השגה על כך וההשגה עולה לשמאי הממשלתי הראשי והוא יכול להחליט כך או כך.

עמירה דותן: אם כן, הוא לא קיבל אותה.

עמירה דותן: זאת ההחלטה.

עמירה דותן: מה עושים עם ההחלטה הזאת?

עמירה דותן: אני מבינה שזה נוהל שהמדינה נוהגת לפיו, זאת ההחלטה של האיש שהוא מחליט במדינה על הדברים האלה.

עמירה דותן: מה עושים עם ההחלטה הזאת?

אברג'יל: כאשר מגיעים לבית המשפט ושני צדדים אוחזים כל אחד בצדו, השופט אומר להם שילכו לחדר צדדי ויעשו פעולת גישור.

עמירה דותן: אני מבינה מאיתי שהשופט במקרה הזה הוא אותו שמאי ממשלתי שהוא על פי נהלי המדינה קובע את הדברים האלה.

עמירה דותן: אפשר כמובן לומר שהוא לא שווה וללכת לבית המשפט.

עמירה דותן: אם אני מבינה את איתי, בעצם את האופציות של מה המדינה נותנת מבחינת ערעורים וערעורים על ערעורים, בעצם יש היום החלטה של האדם המוסמך בנושא הזה וזאת השמאות שלו.

עמירה דותן: השמאות כנראה לא מוצאת חן בעיני חלק מהאנשים והשאלה מה עושים.

עמירה דותן: האם יושבים על הגדר, האם עוברים לישוב אחר, מה עושים?

עמירה דותן: אני שואלת אתכם כי באמת אני לא יודעת מה עושים, אבל להמשיך את המצב הנוכחי של יהיה טוב ושום דבר לא קורה, לא מקובל עלי.

צביה שמעון: בשיחה האחרונה שהייתה לנו אשר, אתה אמרת שתדבר עם השר ותחזור אלי, ואני עדיין מחכה לתשובה שלך.

אברג'יל: דיברתי עם השר כמה פעמים ולא קיבלתי תשובה ברורה.

אברג'יל: לעניות דעתי הישועה לא תבוא משם.

צביה שמעון: אם כן, עכשיו חזרת אלי.

צביה שמעון: צריך לקרוא לאנשי עין צורים ולשאול אותם.

אברג'יל: השאלה היא אם הפסיקה של השמאי הממשלתי היא המילה האחרונה.

עמירה דותן: לא צריך אותי כדי לתרגם את זה, אבל זה מה שבעצם קיים בשטח.

עמירה דותן: מאחר שלאף אחד אין אומץ לומר את הדברים בקול רם, אני אומרת אותם בקול רם.

עמירה דותן: עכשיו אנחנו במציאות וצריך לראות מה עושים אתה.

אברג'יל: אני מעריך שבהליך הזה של שמאויות במדינת ישראל לאורך השנים היו כמה וכמה פתרונות.

עמירה דותן: תאמר לנו איך.

אברג'יל: אני חושב שצריך לעשות פעולת גישור בין שתי השמאויות.

אברג'יל: המרחקים הם לא גדולים אלא הם קטנים.

אברג'יל: בהיקפים עליהם מדובר, המרחקים לא גדולים.

עמירה דותן: אנחנו יכולים להמשיך לברבר בנושא הזה עוד הרבה זמן.

עמירה דותן: אני מבינה שזה לא צלח.

עמירה דותן: אם תאמרו לי שיש תקדימים של מקרים דומים בהם ננקטו פעולות אחרות, אני אשמח לדעת עליהן כמה שיותר מהר כדי לפעול באותה מידה גם כאן.

עמירה דותן: אני חושבת שהגיע הזמן להסתכל במראה ולומר שהדבר הזה לא מוצא חן בעיני אבל הוא קיים ולכן אני צריכה לעשות אתו משהו.

עמירה דותן: אותו הדבר כאן.

עמירה דותן: לא מוצאת חן בעיני השמאות הזאת, אבל היא ישנה והשאלה עכשיו מה עושים אתה.

אברג'יל: אינני מייצג לא את עמדת סל"ע ולא את עמדת בעלי הקרקע.

עמירה דותן: גם אני לא.

עמירה דותן: לכן אני רוצה לדעת מה עושים כאן.

אברג'יל: המועצה היא קטליזטור בעניין הזה.

עמירה דותן: נכון.

עמירה דותן: אני רוצה לעזור לך לממש את הזרז הזה.

דורון בן-שלומי: אפשר לשמוע את התושבים?

עמירה דותן: אנחנו מכירים את זה.

עמירה דותן: השאלה שלי איך אנחנו נעזור להגיע מהר לבית.

אהרן ברבי: השאלה שלי היא מתי אני אבנה.

אהרן ברבי: בגילי אני לא יודע אם אני אזכה לבנות בית.

עמירה דותן: ודאי שתזכה.

אהרן ברבי: זה לא מעניין אותנו אם יש מטע או אין מטע.

אהרן ברבי: לי לא איכפת.

אהרן ברבי: אני רוצה בית.

אהרן ברבי: המינהלת הייתה צריכה לומר שהיא לא יכולה לשלם עבור המטה ושנחפש מקום אחר.

אהרן ברבי: עכשיו אני בלי עבודה ובלי בית.

עמירה דותן: לא נעים לי אפילו להפסיק את דבריך, אבל אני באמת רוצה שהדיון הזה יביא אותך לבית שלך כמה שיותר מהר ולכן אני רוצה להיות מעט יותר גסה ופחות לשמוע, כי אני יודעת, אני חיה את הנושא מאז התחלתי את התפקיד הזה.

עמירה דותן: אנחנו רואים את המראה הזאת בה אומרים לנו שזאת השמאות והשאלה מה עושים.

עמירה דותן: אומרת צביה שמעוני שיש לה פתרון.

אהרן ברבי: במקרה כאשר יצאנו מעין צורים לקחנו מישהו והוא אמר לנו שאפילו על השטחים שבנינו קרווילות לא שילמו להם.

אהרן ברבי: במצב כזה, איך אתם רוצים להתקדם?

אהרן ברבי: אני לא יודע אם זה נכון או לא נכון.

אהרן ברבי: אני לא יודע מי משקר ומי לא, אבל העובדה היא שאני לא בבית, אני בלי עבודה ואני בלי כלום.

עמירה דותן: בואו נראה איך אנחנו יוצאים מהפלונטר הזה.

צביה שמעון: צריך לקרוא לאנשי עין צורים ולומר להם שזאת העסקה ושיאמרו מה הם רוצים.

צביה שמעון: יש מקום אחר בעין צורים?

צביה שמעון: אנחנו הצענו כמה מקומות, אבל או אלה לא הסכימו או אלה לא הסכימו.

2396: הבעיה היא לא מקום אחר בעין צורים.

2396: בעין צורים המיקום התכנוני – דנו בוועדת היגוי בשבוע שעבר ובוועדה המחוזית, ופרט לבקשה של אשר יש לנו הסכמות – רוב השטח שאנחנו מדברים בו, עוד עשינו אותו בכתם מגורים כבר לפני שנתיים ושם הם הולכים לשבת.

2396: אנחנו יודעים כל הזמן איפה הם הולכים לשבת.

2396: בקטע התכנוני גם כן היו עיכובים של חודשים כי המפונים כל פעם באו עם דרישות כאלה ואחרות ועשו הסכמות וחזרו בהם.

2396: עכשיו הגענו להסכמות תכנוניות, פרט לנושא עם המועצה שהוא ייפתר בדרך זו או אחרת.

2396: ועדת ההיגוי של הוועדה המחוזית, בה יושבים משרדי הממשלה, נתנה או-קיי לרוץ קדימה ולהביא תוכנית להפקדה.

2396: כרגע הבעיה היא הכסף.

צביה שמעון: ואם ייפתח הנושא הכספי, מתי אתה מביא תוכנית להפקדה?

2396: חודש-חודש וחצי.

גדי צור: היינו כבר יכולים לגמור את התוכנית עשר פעמים, אבל פעם אחת זה בגלל התושבים, פעם אחת בגלל הקיבוץ.

גדי צור: גם הקיבוץ לא נתן לנו להתחיל לתכנן עד שלא יהיה משהו ביד.

גדי צור: אני רואה שגם היום זה קורה.

עמירה דותן: כאשר אתם מדברים על הכסף, זאת אותה שמאות על המטע.

צביה שמעון: כן.

2396: בקטע התכנוני היו לנו מעל 25 ישיבות תיאום עם הקיבוץ ועם המפונים והזזנו ימינה ושמאלה.

2396: יש הסכמות מלאות, יש לנו הסכמה של אפרתי ושולה בן-צבי למתווה.

2396: עשינו שם משהו מאוד לטובתם.

2396: התוכנית כרגע מקובלת כפי שאנחנו יודעים על כל הגורמים, פרט לשטח של המועצה שנחפש לו איזשהו פתרון.

2396: לטעמנו אם אין עיכובים בסדר גודל של חודש-חודש וחצי, באופן טכני אנחנו בדיון על הפקדה במחוזית.

צביה שמעון: אני מוכרחה לומר לגבי הקיבוץ שמדובר על רצועה של אדמה שאנחנו לוקחים ולא את הכל אנחנו צריכים והקיבוץ אמר שאין לו מה לעשות עם היתרה אלא אנחנו צריכים לקחת או את הכל או שהם לא עושים אתנו עסק כי הם לא צריכים את מה שנשאר.

צביה שמעון: אני מוכרחה לומר לטובת המפונים שהם הסכימו גם לקחת חלק מהאדמה הזאת ולשלם לפחות חלק מהכסף על חשבון האדמה החקלאית שלהם וזה לזכותם ייאמר, שמהעמדות הראשונות שלהם הם התפשרו בהרבה דברים, וגם אנחנו עם מינהל מקרקעי ישראל ועם משרד האוצר סגרנו את זה.

צביה שמעון: לכן כבר באנו לקראת הקיבוץ.

עמירה דותן: כלומר, היום המפתח הוא הקיבוץ.

צביה שמעון: אנחנו משלמים על רצועה לא קטנה שאנחנו לא ממש צריכים אותה, אבל הם אומרים או הכל או כלום ואנחנו החלטנו לקחת את האדמה הזאת.

דורון בן-שלומי: אם מזכירים את הקיבוץ, צריך להגיד - לפחות מה שאני יודע - שנכון להיום עוד ההסכם הזמני שלהם לא חתום.

דורון בן-שלומי: מה שהבטיחו להם בהסכם הזמני כולל מטע, עוד לא גמו ר.

איתי אהרונסון: זה לא קשור.

איתי אהרונסון: זה לא מעכב.

דורון בן-שלומי: אבל זאת עובדה נכונה.

איתי אהרונסון: מה זה שמנה?

דורון בן-שלומי: כאשר יש משא ומתן, יש שני צדדים.

דורון בן-שלומי: אם צד אחד לא מאמין בצד השני, כי מה שהבטיחו לו פעם אחת לא מימשו, אז ברור שבפעם השנייה הוא יהיה הרבה יותר קשה.

דורון בן-שלומי: זה לא מעכב טכנית אבל זה מעכב מהותית.

אברג'יל: אם רוצים להציג את התמונה – דורון, אני לא מייצג כאן את הצד המשקי של הקיבוץ אלא אני רוצה להיכנס לצד הקהילתי המוניציפאלי – בוא נציג אותה כמות שהיא.

אברג'יל: התמונה היא שיש פה 120 דונם ונכנסו לשם 140 בתי אב ועד היום לקיבוץ – כבר עוד מעט 3 שנים – אין הסכם חתום אתכם והם לא יודעים מתי הם מקבלים את הכסף הראשון, ואתה יודע שאת כל העניין הזה הם נהגו בעניין הזה לפנים ולפני משורת הדין, דבר שלא עשו במקומות אחרים.

אברג'יל: אתה יודע שגם השומה שניתנה כרגע לשטחים האלה, בלי להתייחס לשטחים עליהם דיברה צביה שמעוני, הערך ששולם עבור המבנים הזמניים, הקרקע עבור המבנים, כמעט ב-30-40 אחוזים יותר ממה שאתם מציעים להם כרגע על מבני הקבע.

איתי אהרונסון: בוא נשים את הדברים במיקום המדויק שלהם.

איתי אהרונסון: יש פה המון פרטים בקשר לקרקע הזמנית שאם המטרה עכשיו היא עוד פעם לבוא ולשאול את עצמנו מי אשם ולנצל את הבמה הזאת כדי להטיח האשמות, יש המון פרטים שאני יכול לבוא ולהניח אותם על השולחן ואז הדיון הזה ילך לכיוון הזה אבל נראה לי שלא לזה התכוונה הוועדה כאשר כינסה אותנו.

אהרן ברבי: צריך שמישהו יחליט, שיאמר שזה כך וזהו.

אהרן ברבי: אם היו זורקים אותך מהבית, לא היית מדבר בקלות כזאת.

צביה שמעון: לעין צורים יש הרבה מה להפסיד.

איתי אהרונסון: כרגע אנחנו מחכים כבר תקופה ארוכה לתשובה מהקיבוץ והתשובה עדיין לא ניתנה לגבי הסכום שהם יהיו מוכנים לקבל עבור המת"ש וזה עומד הרבה מאוד זמן על הנקודה הזאת.

איתי אהרונסון: יכול להיות שבנקודה הזאת זה גם ייפול למרות שאנחנו מקווים שזה לא ייפול.

אהרן ברבי: כמה זמן זה עוד ייקח?

אהרן ברבי: תאמרו לנו שעוד שנה יהיה לנו בית, עוד שנתיים, עוד עשר שנים, אבל שנדע.

איתי אהרונסון: אני יכול לומר לך את מה שאני אומר להרבה אנשים אחרים.

איתי אהרונסון: אתם תמיד צריכים לזכור שבסופו של דבר ההתיישבות שלכם נעשית בהסכמה.

איתי אהרונסון: ברגע שאתם בחרתם שההסכמה הזאת תהיה במקום בו יש גם קיבוץ, אין מנוס ואי אפשר להאשים את הממשלה ואת ראש הממשלה שיפתור את הבעיות שהן בתחום של הקיבוץ.

איתי אהרונסון: יש פה שלושה צדדים.

אהרן ברבי: הממשלה הוציאה אותי מהבית, שתיתן לי בית.

אהרן ברבי: אני לא רוצה פיצויים ולא כלום אלא שייתנו לי בית.

עמירה דותן: הנקודה שהעלה ראש המועצה בעניין של אותם חובות – אני יכולה להשתמש במילה הזאת – של הישוב הזמני, נושא שדורון שם על השולחן וראש המועצה הרחיב, שבעצם גורם להרגשה של אותם אנשים שצריכים להצביע עבור השומה הזאת או השומה האחרת, ההתקדמות הזאת או ההתקדמות האחרת, ושם להם כמו מקל בגלגלים.

עמירה דותן: איפה זה עומד?

איתי אהרונסון: בהקשר של האתר הדברים יש שני דברים.

איתי אהרונסון: האחד, מה שבשעתו נעשה שהיו דיבורים עקרוניים כאלה ואחרים ובסופו של דבר כן נחתם מסמך.

איתי אהרונסון: זה לא נכון שלא נחתם מסמך בנושא של האתר הזמני.

עמירה דותן: אבל אין כסף.

עמירה דותן: הבנתי שלא העבירו כסף.

איתי אהרונסון: לא, לפי אותו מסמך לא צריך לשלם כסף.

איתי אהרונסון: הכסף משולם בשלב מאוד מאוחר, בשלב השיווקים של המגרשים.

עמירה דותן: מבחינה זאת הממשלה עומדת בהסכם.

איתי אהרונסון: אני אומר את הדברים בצורה מדויקת וקצרה.

איתי אהרונסון: בשעתו נחתם מסמך קצר מאוד של עמוד שחתומים עליו הרבה מאוד גורמים, גם הממשלה.

איתי אהרונסון: זה לא הסכם אלא מסמך קצר מאוד של עמוד כאשר בכל העשייה והפעילות נוסח בניסוחים כאלה כאשר לחלק מהדברים ברור למה הכוונה ובחלק מהדברים לא הייתה ברורה הכוונה, והייתה דרישה, בעיקר מצד הקיבוץ, את זיכרון הדברים או את המסמך המאוד תמציתי הזה להפוך להסכם מפורט.

איתי אהרונסון: התנהל משא ומתן להפוך את המסמך הזה להסכם מפורט.

איתי אהרונסון: טיוטה של הסכם מפורט קיימת כבר למעלה משנה כאשר למעשה כל סעיפיה הוסכמו.

איתי אהרונסון: שלושה צדדים מצד הממשלה לנייר הזה, גם משרד השיכון, גם מינהל מקרקעי ישראל, גם מינהלת סל"ע, כל אחד תורם שם את תרומתו.

איתי אהרונסון: יש פער כרגע מאוד גדול אך ורק בנקודה אחת והיא מה יהיה זכאי לקבל הקיבוץ במידה ויהיה צורך להמשיך ולשכן את המפונים מעבר לארבע שנים.

עמירה דותן: אי אפשר להפריד את זה ולומר בואו נגמור את הקטע הזה ונאפשר?

איתי אהרונסון: זה לא תלוי אחד בשני.

איתי אהרונסון: הדברים לא תלויים אחד בשני.

איתי אהרונסון: זה לא שלא מקבלים כסף.

איתי אהרונסון: על פי הסיכום, ועל זה אין מחלוקת, הכסף אמור להתקבל ביום שבו האתר יפונה והמגרשים ישווקו, אז הקיבוץ יהיה זכאי לקבל בגין התשתיות איזושהי השתתפות.

איתי אהרונסון: זאת מהותה הסכמה.

איתי אהרונסון: אנחנו מדברים עכשיו על כסף דחוי.

איתי אהרונסון: זה לא שנחסך כסף.

אברג'יל: למה חשוב להם ההסכם?

אברג'יל: כמו הרבה מאוד קיבוצים, הם לוקחים את ההסכם לבנק על מנת לסגור את הבעיות שלהם.

אברג'יל: הם לא יכולים היום לקחת את הנייר הזה לבנק.

אברג'יל: או שהם לא צריכים לקבל כסף, אבל עם זה הם לא יכולים לפתור את הבעיות שלהם.

אהרן ברבי: הם גם חשבו שהדבר יהיה מהר, אבל זה לא קורה.

איתי אהרונסון: גם כאן אנחנו יודעים איך זה עובד עם הבנקים.

איתי אהרונסון: אתה בא לבנק עם מסה קריטית כדי לעשות הסדר וכדי להגיע עם מסה קריטית הם צריכים את שלושת הנדבכים ולא מספיק הנדבך הזה.

איתי אהרונסון: הכל צריך להיסגר ביחד.

צביה שמעון: אם אני לא טועה, אתה הצעת שנסגור את הסדר הקבע ובמסגרתו תיפתר גם הבעיה הזאת.

אברג'יל: אני הצעתי את שירותי התיווך שלי על מנת לגשר.

עמירה דותן: טרם בואך נאמר לנו שהצעת ויזמת דברים כדי לקדם את הנושא.

איתי אהרונסון: אני מבין מה שנאמר לגבי האווירה, אבל המחלוקת היא מחלוקת אמיתית.

איתי אהרונסון: הדרישה של הקיבוץ לגבי מה יהיה בתום 4 שנים הייתה דרישה שהיא מוגזמת ואנחנו הצענו הצעה אחרת.

איתי אהרונסון: גם המדינה הציעה הצעה לגבי מה יהיה בתום 4 שנים.

עמירה דותן: אתה מדבר על כמה.

איתי אהרונסון: כן, כמה ישולם בתום 4 שנים.

איתי אהרונסון: הפערים הם פערים של סדרי גודל.

איתי אהרונסון: יכול להיות שברגע שנחתם הסכם הקבע, כבר הקיבוץ מקבל מספיק בקבע, כך שהוא ירד מהדרישה.

עמירה דותן: לכן אני שואלת אם אפשר לסגור את הקטע הזה ואז להתקדם.

איתי אהרונסון: אין לנו ספק שהקבע לא יכול להיסגר בלי הזמני.

איתי אהרונסון: זאת אומרת, לא יכול להיות מצב שהקבע ייגמר והזמני לא ייגמר.

איתי אהרונסון: זה שהזמני לא נגמר, מה שניסו לומר כאן שכאילו הזמני לא נגמר ומעכב לנו את הקבע, זה רק ברמת האווירה.

עמירה דותן: מי מטפל בזה ביום יום?

עמירה דותן: אצל מי זה מונח על השולחן, בנדנוד, בעשייה, בזה שזה לא ירד מעל סדר היום?

עמירה דותן: אצל מי זה נמצא?

עמירה דותן: אצל הקיבוץ, אצל המועצה, אצלכם?

איתי אהרונסון: הקיבוץ צריך לתת תשובה לגבי האפרסמון.

איתי אהרונסון: אנחנו צריכים לדעת שעברנו את המשוחה המאוד חשובה הזאת.

איתי אהרונסון: אם אנחנו רואים שעברנו את המשוחה הזאת, זה נראה כאילו ברמת העקרונות אנחנו מסכימים ונשאר רק לטפל בעניין הזמני.

צביה שמעון: זה כל יום מטופל.

צביה שמעון: ראש המועצה ביקש עוד כמה ימים, אבל עכשיו נחזור לשולחן, נקרא לעין צורים, נאמר להם שזה מה יש ובואו נראה אם אנחנו יכולים להתקדם או לא, ונודיע לכולם.

אברג'יל: לא נמצא כאן אף אחד מהקיבוץ ולכן אני חייב לומר משפט מאזן כדי לדעת על מי מדובר.

אברג'יל: לא מדובר כאן בנדל"ניסטים אלא מדובר בקבוצה של אנשים שהקימה את הישוב.

אברג'יל: אני רוצה להזכיר שעין צורים אלה חוזרים מהשבי הירדני.

אברג'יל: זה עין צורים שהיו בגוש עציון וחזרו מהשבי ב-1949 וירדו ישר להקים את הקיבוץ.

עמירה דותן: תאמין לי שאני מכירה את זה על בוריו.

עמירה דותן: אני יודעת איזה אנשים מדהימים שם.

אברג'יל: זה היה לפרוטוקול.

אברג'יל: לא מדובר כאן באנשים נדל"ניסטים.

איתי אהרונסון: הנדבר השלישי הוא נושא המת"ש.

דורון בן-שלומי: אני אשמח עם נסכם את עין צורים בדקה כי אני חושב שהבעיות בגדול הובנו.

עמירה דותן: אני רק רוצה לוח זמנים.

דורון בן-שלומי: אני רוצה שנסיים לשמוע את האנשים שנמצאים כאן.

עמירה דותן: בסדר.

עמירה דותן: צביה, מה לוח הזמנים שאת מציעה לנו לגבי עין צורים?

צביה שמעון: יש שם איש יקר מאוד, גרשון שפט.

צביה שמעון: לפי היומן שלו, מתי שהוא יכול, כמה שיותר מהר.

צביה שמעון: לדעתי עד סוף שבוע הבא נוכל לדעת אם הולכים קדימה או לא.

עמירה דותן: כלומר, שבוע הבא בכנסת זה יום רביעי.

אהרן ברבי: תאמרו לנו כן או לא.

צביה שמעון: אני בקשר עם האנשים שלך.

צביה שמעון: אתך לא הייתי בקשר, אבל כל החבר'ה שלך שמייצגים אתכם, אני בקשר אתם.

דורון בן-שלומי: אני מציע שנדון ב-גולף.

יוסף דיין: בשעה טובה, גולף התחלנו כנראה לבנות.

יוסף דיין: אמנם את העצים בל"ג בעומר גנבו.

יוסף דיין: נשארה שם הבעיה של בנים ממשיכים ולדעתי זה לא רק לנו אלא לכל נושא של אתרי הקטע שלא מחליטים מה לעשות עם בנים ממשיכים.

יוסף דיין: יש לנו 90 מגרשים מתוך ה-230.

יוסף דיין: בסך הכל יש לנו 130 ועוד 90 מגרשים שנשארו פתוחים.

עמירה דותן: אתה מסכים אתי שבין יישובי הקבע, גולף בנסיקה.

יוסף דיין: אפשר לומר כך.

עמירה דותן: הסיוע הזה אומר שבמקום שאתם תרוצו לפקידים רבים בחמישה משרדים שונים, שכל אחד עסוק בדברים אחרים ויש להם סדרי עדיפויות אחרות ואחד תלוי בשני ולא תלוי בשני, הם עושים לכם את הדבר הזה.

עמירה דותן: זה הסיוע.

עמירה דותן: זה שזה לא בסדר ויש בירוקרטיה, כולנו כואבים את זה.

עמירה דותן: זה שלא היה לכם בגוף קטיף, אנחנו יודעים.

עמירה דותן: מראש היו צריכים לומר לכם שגוש קטיף נגמר, שם היו כללים אחרים, אבל בתוך הקו הירוק הכללים אחרים.

עמירה דותן: אם מישהו לא אמר לכם את זה, זאת טעות.

עמירה דותן: אני אומרת את זה מהרגע שאני נכנסתי לתמונה.

עמירה דותן: בואו נסתכל על התמונה בתוך הקו הירוק והסיוע של סל"ע זה אותו סיוע שהוא די מתסכל, לראות אותם רצים בין המשרדים, ליד המשרדים, עם המשרדים וזאת כדי לסייע לכם.

עמירה דותן: לכן, סל"ע זה לא סלע, אלא באמת הרצון שלהם לסייע.

עמירה דותן: גם הם עובדים בתוך מה שנקרא מסגרת.

אהרן ברבי: לא נותנים להם את הכלים לעבוד.

עמירה דותן: נכון.

עמירה דותן: שינינו את הטון ואנחנו מבינים שסל"ע הוא עם הרבה לב ועם הרבה סיוע, ועכשיו ניתן להם את הכלים כדי שהם יוכלו לסייע.

עמירה דותן: תודה רבה לכם.

צביה שמעון: כמו בכל הנושא הזה של ההתנתקות, אנחנו מתגלחים על המקרה הראשון.

צביה שמעון: מכיוון שאתם המקרה הראשון, אנחנו עוברים את כל הקשיים וכל הפרוצדורות, אבל בעזרת השם לבאים בתור זה יהיה יותר מהר.

איתי אהרונסון: רק לצורך העדכון, זה כבר בהתקדמות.

צביה שמעון: זה נכון.

איתי אהרונסון: יש כבר ישיבות עם המינהל.

איתי אהרונסון: הנושא של איך מיישמים את החלטת הממשלה על בני המקום בהחלט בטיפול ובהחלט זה מתקדם.

איתי אהרונסון: קודם היה מנהל המינהל ועכשיו יושבים עם הפקידים הזוטרים יותר כדי להוציא את התקנון ולהוציא את הפרוצדורה לדרך.

איתי אהרונסון: אם כן, זה בטיפול.

עמירה דותן: גם כאן אתה יכול לתת לנו לוח זמנים?

צביה שמעון: עם המינהל, אי אפשר.

כרמל מיכאלי: כל מה שקשור במינהל, אני לעולם לא מתחייב בלוחות זמנים.

איתי אהרונסון: מבחינת מה שהמינהל כרגע מקדם, הוא מקדם את הביצוע של ההגרלה לבני המקום.

איתי אהרונסון: זה כבר לא ברמות העקרוניות אלא ברמת הביצוע.

יוסף דיין: בשעה טובה.

יוסף דיין: הצלחתי גם לסחוט רחובות על שם הישובים שלנו בגוש קטיף.

עמירה דותן: שראש המועצה יכתוב אלי כיושבת-ראש ועדת המשנה שהכספים של סל"ע לא מגיעים אליו.

יוסף דיין: על נושא אזור התעשייה, נדבר אחר כך.

דורון בן-שלומי: שוקדה.

דורון בן-שלומי: האנשים כאן, אבל אני אומר משהו בפתיח.

דורון בן-שלומי: אני חושב שלפחות ההשתדלות של מינהלת סל"ע בעניין של שוקדה נראית באמת מאוד חיובית.

דורון בן-שלומי: בסיפור הזה מינהלת סל"ע, אני לפחות מזהה, יש לה הרבה רצון אבל השורה התחתונה היא שיש פה פלונטר גדול מאוד.

דורון בן-שלומי: אני אתן לתושבים לדבר.

עמירה דותן: קודם נבין את הפלונטר ואז נראה איך אנחנו יכולים לפתור.

עמירה דותן: נא להסביר את הפלונטר.

טלי סודרי: פלונטר, כפר דרום, כבר שלוש שנים אחרי הגירוש.

טלי סודרי: 15 שנים גרתי בכפר דרום, אני אימא לשישה ילדים.

טלי סודרי: אנחנו קהילת כפר דרום לקחנו על עצמנו את הדבר הכי בלתי מתקבל על הדעת, לעבור לגור במגדלים באמצע עיר.

טלי סודרי: מי שגר בכפר יודע איזה מחיר זה ואצלנו זה מחיר מאוד קשה.

טלי סודרי: אנחנו מודעים ליתרונות, לפחות היינו מודעים כי יידעו אותנו ביתרונות.

טלי סודרי: אמרו לנו תחתמו מהר, נקצר טווחים, תגיעו ליישוב הקבע מהר.

טלי סודרי: ישבתי כאן ושמעתי את החברים שלי מעין צורים ואמרתי, מה אני אומר, דומה, מתעכב.

טלי סודרי: מר ברבי היקר לא בבית, אני לא בבית, יש לנו חלון לים, תודה, יש לנו שכירות, תודה, יש תקציבים שמגיעים אלינו לפעילות שוטפת לשמור עלינו על שרידי הקהילה המפוארת שקראו לה כפר דרום.

טלי סודרי: לא יתכן מה שעשיתם לנו.

טלי סודרי: אני רוצה להזכיר שכאשר זרקו אותי מהבית, ברדיו שלי שמעתי שיש פתרון לכל מתיישב.

טלי סודרי: החליפו את היושב-ראש של המינהלת.

טלי סודרי: המינהלת עושה מאמצים והצוות שלנו נתקע בגלגלים כל הזמן.

טלי סודרי: אני יודעת שחברו הכוחות ומינהלת סל"ע עומדת מול שוקדה, מול מאיר יפרח שקרא לנו לבוא לשטח.

טלי סודרי: נופלים קסאמים בלשון הערבית, נופלות קטיושות במילה התקנית על שוקדה ועל שדרות.

טלי סודרי: אנחנו גרים מדולל מאוד וזה מחיר מאוד כבד שהחבורה שלנו שילמה כאשר הגענו למגדלים.

טלי סודרי: לקחו אותנו ושמו אותנו במגדל.

טלי סודרי: היה פעם כפר שגר בעיגול, לא הצליחו לכבוש אותו.

טלי סודרי: אמר להם: אני מפרק לכם את העיגול, שבו בשורה.

טלי סודרי: מרגע שהם ישבו בשורה, הכל כבר התפרק.

טלי סודרי: פירקו אותנו.

טלי סודרי: אולי זאת הייתה גולת הכותרת של הגירוש שלנו.

טלי סודרי: תנו לנו הוכחה שזה לא כך.

טלי סודרי: בינתיים הדברים מתנהלים כמו במכולת ואין כאן תפיסה של בניית ישוב.

עמירה דותן: כמו שהפסקתי את מר ברבי, אני רוצה גם להפסיק אותך.

עמירה דותן: אנחנו שמענו מדורון שאתם בפלונטר ואני רוצה להבין איך פותרים את הפלונטר.

טלי סודרי: יש לנו פלונטר משני כיוונים.

טלי סודרי: ראש מועצה שקרא לנו לבוא, בניגוד לכרמית.

טלי סודרי: יש המון כוח בשלטון המקומי.

טלי סודרי: כרמית נפלה בגלל שראש מועצה רצה איזון דמוגרפי לא בין ערבים ליהודים אלא בין יהודים דתיים ליהודים חילוניים.

טלי סודרי: בגלל זה נפלה כרמית והתקציב שלכם עבר לשוקדה.

עמירה דותן: ראש המועצה קרא לכם להגיע לשוקדה.

טלי סודרי: היום מאיר יפרח, שלא רוצה להפריח כנראה שום שממה ולא איכפת לו מהקטיושות שנופלות לו ליד הבית, הוא לא מוכן לקבל אותנו ואני הבנתי שזה בית הספר שלנו, שבית הספר שלנו חלוץ לפני המחנה.

טלי סודרי: לפני עשרה חודשים הדברים הונחו על השולחן כמו כל פריט אחר ואמרנו שאלה תנאי העבודה שלנו.

טלי סודרי: אמרנו שזה יושב אצלנו בראש המחנה.

טלי סודרי: בית הספר שלנו הוא פנינה יקרה והוא קיים את כל הקהילה, גם בכפר דרום.

עמירה דותן: אני רוצה להבין מה שאת אומרת.

עמירה דותן: בלי להבין, קשה לי לעזור לך.

עמירה דותן: הייתי בבית הספר, ראיתי את העוצמה שלו ואני רוצה להבין איך אתם רוצים להתארגן כקהילה, האם אתם רוצים להישאר באשקלון?

עמירה דותן: את אומרת לא.

טלי סודרי: ממש לא.

טלי סודרי: אנחנו אנשי אדמה, אנשי שטח.

עמירה דותן: אתם רוצים לעבור.

עמירה דותן: לאן אתם עוברים?

טלי סודרי: אנחנו עם העיניים לאדמה, לארץ ישראל.

טלי סודרי: שוקדה היא הנקודה.

עמירה דותן: כדי להגיע לשוקדה, למה זה עדיין לא מתקדם?

עמירה דותן: איפה הפלונטר?

טלי סודרי: בגלל פוליטיקה של ראש המועצה.

עמירה דותן: ראש המועצה לא מסכים שבית הספר יהיה שם?

טלי סודרי: יש לו התחייבות.

דורון בן-שלומי: עם ראש המועצה היה קשר טוב לפני כשנה.

דורון בן-שלומי: הוא אמר להם שהם מוזמנים לשוקדה.

דורון בן-שלומי: היו אתו ישיבות משותפות של הקהילה, עם משרד החקלאות ועם אחרים וסוכם על מתווה עקרונות.

דורון בן-שלומי: אמרו שאם זה מתווה העקרונות, אנחנו באים.

דורון בן-שלומי: סוכם שבאים לשוקדה.

דורון בן-שלומי: אז נכנסה מערכת הבחירות המקומית ברשות האזורית ואחרי הבחירות, בלי להיכנס למה היה בבחירות, העסק התהפך.

דורון בן-שלומי: מאז ראש המועצה מתנגד שהם יגיעו למקום.

עמירה דותן: איזו מועצה זאת?

טלי סודרי: שדות נגב.

דורון בן-שלומי: מאז הוא מתנגד שהם יגיעו, כאשר ההתנגדות היא עקרונית והוא לא מוכן לשבת ולדבר אפילו ברמה של לשבת ולדבר.

דורון בן-שלומי: זה מאז הבחירות.

צביה שמעון: כולם כבר התערבו בנושא הזה החל מרבנים, פוליטיקאים, שרים ואנשי ציבור, וכולם הלכו להתחנן.

צביה שמעון: לאחרונה טיפל בזה מנכ"ל משרד הפנים אריה בר והוא קרא למאיר יפרח.

צביה שמעון: אני חושבת שאנחנו לא עומדים כאן משום שאם אנשי שוקדה יסכימו, כמו שאמר יושב-ראש הוועד שם, הם לא שואלים אותו.

צביה שמעון: עדיף מאוד מאוד שזה יהיה בשיתוף פעולה שלו כי תמיד זה קל יותר ומוצלח יותר.

צביה שמעון: אני לא יודעת אם כדאי שהדברים יהיו בפרוטוקול כי זה יגביר את האנטיגוניזם שלו.

צביה שמעון: מה שנראה לי כרגע זה שבשוקדה – מכיוון שגם שם יש אנשים שגרים בישוב ואנשים שלא גרים בישוב ורוצים להשיג דברים, יש אנשים שעובדים במועצה ולא בטוחים מה הם יצביעו וכולי - הם לא בטוחים ולא סגורים על עצמם, מה גם שעורך הדין שלהם לא מזדרז.

צביה שמעון: אתמול הייתה להם ישיבה עם עורך הדין ובדיוק ביקשתי מאיציק – כיוון שלא שמענו מהם הבוקר, כך שתיארתי לעצמי שהישיבה לא הייתה כל כך פורייה – לצאת ולברר מה קרה באותה ישיבה.

קריאה: אותן זמירות.

צביה שמעון: כן, אותן זמירות.

צביה שמעון: יש כמה וכמה בעיות ואני אמנה אותן.

צביה שמעון: אין דבר כזה שהמדינה נותנת כסף לאנשים ביד.

צביה שמעון: אי אפשר שהפרט יקבל כסף מזומן ביד.

עמירה דותן: כלומר, יש להם דרישה לקבל כסף מזומן ביד?

צביה שמעון: כן.

צביה שמעון: כמו שהצגנו את זה גם בממשלה, ולכן הייתה החלטת ממשלה, אנחנו מוכנים לכסות חובות, אנחנו מוכנים לשפר את הישוב, אנחנו מוכנים לשלם בעד תשתיות העל, האגודה שילמה ואנחנו נשלם עבור זה, וזה גם בתיאום עם שרית דנה ובתיאום עם יושב-ראש המינהל אפרתי שדווקא הוא הביא את הפתרון הזה דבר שיכול לעזור לנו.

צביה שמעון: כל פעם שמתחילים לדבר, אנחנו נתקעים.

צביה שמעון: יש את החובות בתנובה, שגם אותם אנחנו מנסים לבדוק.

עמירה דותן: מה אתם מציעים לוועדה לעשות?

צביה שמעון: אני לא חושבת שהוועדה בשלב זה יכולה לעשות משהו.

טלי סודרי: אני חושבת שהשלטון הארצי יכול לכפות את השלטון המקומי.

צביה שמעון: זה מה שעשה אריה בר.

עמירה דותן: אנחנו כוועדה נפנה לאריה בר.

עמירה דותן: אני אדבר אתו באופן אישי כדי לדעת מה הוא עשה שם.

עמירה דותן: אנחנו נהיה בקשר עם ועד המתיישבים.

צביה שמעון: כדי להיות הגונים כלפי ראש המועצה כי הוא לא כאן, ואני כועסת עליו כי הוא אפילו לא מוכן לדבר וכולי, יש לי את כל הסיבות בעולם לא להיות הוגנת כלפיו אבל בכל זאת אני רוצה להיות הוגנת ולומר את הדברים, הוא אומר לי שיש לו בית ספר שלו ואם עכשיו באים ומקימים בית ספר לידו, פוגעים בבית הספר שלו ואנשים מן הסתם ירצו ללמוד אצלם.

צביה שמעון: לכן הוא נבהל.

דוד כהן: אני הפרוייקטור של שוקדה ואני רוצה לומר משהו בקשר לבית הספר.

דוד כהן: בידיי יש פרוטוקול מיום 15 באוקטובר 2007, סיור בשוקדה בהשתתפות נציגי כפר דרום, מאיר יפרח, דורון חדד ממועצת שדות נגב ונציגים ממשרד החקלאות.

דוד כהן: בפגישה עלו נושאים של עקרונות המתווה, העקרונות שכפר דרום דורשים ובנושא בית הספר כתוב: "במענה לבקשת כפר דרום, אין מניעה להקמת בית ספר".

עמירה דותן: זה היה לפני הבחירות.

דוד כהן: כן.

דוד כהן: "מותנה על ידי המועצה שלא תהיה פגיעה בבית הספר הקיים".

צביה שמעון: זאת הבעיה.

צביה שמעון: הוא לא מדבר עם אף אחד.

עמירה דותן: אני אדבר עם מנכ"ל משרד הפנים כדי לשמוע את הניואנסים שלו וכמובן אדבר עם יפרח.

עמירה דותן: זה לא בסדר שלא הזמנו אותו לכאן כי הוא היה צריך להיות כאן.

עמירה דותן: ביקשתי שכל ראשי המועצות בהם ישנם יישובי קבע יוזמנו.

דורון בן-שלומי: הוא לא מוכן.

עמירה דותן: אין דבר כזה.

עמירה דותן: יש ועדת כנסת ואין דבר כזה שהוא לא מוכן.

עמירה דותן: אנחנו לא עסק פרטי, ובוודאי ועדת ביקורת המדינה היא לא עסק פרטי, ואני רוצה לשמוע שהוא לא מוכן.

עמירה דותן: אם הוא לא מוכן, זה רע מאוד.

אורי אריאל: זה המקום היחיד שיכול להוציא צו הבאה.

עמירה דותן: יכול להיות שלישיבה הבאה נביא אותו, אבל לפחות אני אדבר אתו לפני כן בטלפון.

עמירה דותן: טלי, תודה שהארת את עינינו.

טלי סודרי: משרד החינוך מכיר ומוקיר את בית הספר שלנו.

עמירה דותן: הייתי שם, שמעתי, ראיתי.

עמירה דותן: תאמיני לי, אני אוהבת לראות בעיניים לפני שאני באה לשבת ליד השולחן.

עמירה דותן: נושא שוקדה הוא בטיפולנו, טיפול עם סימני קריאה.

דורון בן-שלומי: לכיש.

עמירה דותן: ניתן לראש המועצה את הכבוד לספר לנו על הישובים בלכיש?

דני מורביה: אני קודם כל רוצה לשמוע רקע, כי עד כמה שאני יודע אין משא ומתן כרגע.

דורון בן-שלומי: צריך ללכת מהקל אל הכבד ואני מציע להשאיר את אמציה לסוף כיוון שיש כאן שלושה צדדים.

דורון בן-שלומי: יש לנו שני ישובים – חזן, מרשם.

צביה שמעון: את שומריה הוצאנו וכרמית נפל.

עמירה דותן: אני חושבת שבמרשם יש בעיה של הירוקים.

צביה שמעון: בכל המקומות.

דורון בן-שלומי: חזן עדיין בוועדות התנגדויות אבל נדמה לי שזה עבר עוד פעם את הוועדה הארצית המורחבת.

דורון בן-שלומי: אם אני מבין נכון, זה עבר את ההליך הזה.

דורון בן-שלומי: היו התנגדויות לכאן ולכאן.

דורון בן-שלומי: אני מדבר עכשיו מבחינה תכנונית.

דורון בן-שלומי: יתקנו אותי כאן אם הוועדה הארצית שאישרה את חזן, בעצם נתנה אל חזור לחזן או שעדיין זה חוזר למועצה הארצית, דבר שאני לא יודע.

דורון בן-שלומי: מה שאני לפחות מבין שזה עבר את האל חשוב והישוב חזן בדרך.

דורון בן-שלומי: זה ייקח זמן כי הירוקים ישימו כל הזמן מקלות.

צביה שמעון: הם אפילו ילכו לבג"ץ.

עמירה דותן: לפחות בשיחה שהייתה לי אתם, על חזן הם לא ילכו.

דורון בן-שלומי: אני מדבר מבחינה תכנונית.

דני מורביה: הם ילכו גם על חזן כדי לחסום את מרשם.

דורון בן-שלומי: על חזן ודאי שהם גם ילכו.

דורון בן-שלומי: על פניו נראה שזה עבר.

עמירה דותן: הבנתי שבג"ץ אמר לאנשים לדבר אחד עם השני.

עמירה דותן: לא כך?

עמירה דותן: כך הבנתי מפגישה שהייתה לי עם רענן, אבל אולי לא הבנתי נכון.

איתי אהרונסון: הבקשה שלו לדבר, אין מה לדבר על החלטת ממשלה.

איתי אהרונסון: ברגע שיש החלטת ממשלה שאומרת שזה עומק הסבסוד שאנחנו נותנים והתוצאה היא שהמחיר הוא 225 אלף שקלים עם הצמדה, זאת החלטת ממשלה.

עמירה דותן: מחכים כאן לפסיקה של בג"ץ?

עמירה דותן: לא מדברים?

איתי אהרונסון: בג"ץ בסופו של דבר צריך להחליט האם הוא נותן צו על תנאי, אז המדינה צריכה להשיב עכשיו בצורה יותר מנומקת, או שהוא דוחה את העתירה.

איתי אהרונסון: זה השלב בו אנחנו נמצאים מבחינת התהליך.

עמירה דותן: כלומר, מחכים לבג"ץ.

איתי אהרונסון: כן.

איתי אהרונסון: הלוואי שלא.

איתי אהרונסון: אנחנו מציעים נתיב שלא מחייב המתנה לבג"ץ, אבל ברגע שהתושבים באים ואומרים שעד שאין החלטת בג"ץ הם על המחיר הנוכחי שקבוע בהחלטת הממשלה לא מוכנים לחתום, כתבי ההתחייבות שיניעו את כל התהליך.

עמירה דותן: בג"ץ יודע את זה שאין דין ודברים אתכם?

איתי אהרונסון: כן.

עמירה דותן: כלומר, מחכים לבג"ץ.

צביה שמעון: אבל יש איזשהו נתיב שאנחנו בכל זאת מתקדמים בו.

צביה שמעון: כתבי ההתחייבות.

איתי אהרונסון: החלטת הממשלה אמרה כך וכך התקציבים, התקציבים מיועדים לפיתוח תשתיות א', לפיתוח תשתיות בשטח, פיתוח צמוד של המגרשים.

איתי אהרונסון: למרות שזה לא מקובל, החלטת ממשלה אמרה שהמדינה תעמיד תקציב לצורך ביצוע תשתיות העל, עוד לפני שבעצם הוקצו את המגרשים, עוד לפני שאנחנו יודעים מי האנשים והתב"ע אפילו נגמרה במקום שזה אפשרי, אבל תנאי לזה שאנשים יתחייבו שהם רוכשים את המגרש ויפקידו את הכסף.

איתי אהרונסון: על בסיס החלטת הממשלה הזאת ניסחנו כתב התחייבות, העברנו לחתימה את נוסח כתב ההתחייבות, המצב יותר מורכב כי אלה לא מגרשים קהילתיים אלא שם זה מושב שיתופי וזה עסק הרבה יותר מורכב, אבל המקומות הפשוטים שאלה ישובים קהילתיים העברנו נוסח של כתב התחייבות כאשר במסגרת כתב ההתחייבות כל אחד מהאנשים שרוצים להתיישב – לאו דווקא מפונים אלא כל אחד שרוצה להתיישב וחותם על כתב התחייבות – אומר שהוא מבקש מגרש והוא מוכן לשלם עליו את הסכום שנקבע בהחלטת הממשלה, קרי, 225 אלף שקלים עם הצמדה.

עמירה דותן: אני מבינה שבאיזשהו מקום הייתה הסכמה שלכם או אפילו החלטה שלכם שאם בג"ץ יקבע אחרת, אתם תשנו.

צביה שמעון: גם לא נסכים, כך זה צריך להיות.

איתי אהרונסון: זה מובן מאליו.

איתי אהרונסון: אם בג"ץ יקבע מחירים אחרים, אנחנו עדיין אותה מדינה.

דורון בן-שלומי: הוא לא חד משמעי.

דורון בן-שלומי: יש קהילות אחרות, אבל הצענו – ואני חושב שעדיין לא מאוחר לעשות את זה, וזה דורש קצת גמישות – לגבי כתב ההתחייבות.

דורון בן-שלומי: הייתה הצעה שאני לא יודע אם היא עלתה רשמית מצד חזן.

דורון בן-שלומי: אם היו משנים את כתב ההתחייבות לגבי המחיר ואומרים שיש החלטת ממשלה כזאת, יש בג"ץ כזה, מה שייקבע בסוף, אנחנו נשלם אבל אין בחתימתנו זאת לחייב להסכמה כלשהי על מחיר החלטת הממשלה.

צביה שמעון: לא כל דבר אנחנו יכולים לעשות.

דורון בן-שלומי: אם זה היה אפשרי לעשות בכתב ההתחייבות עצמו, גם אנשי חזן היו חותמים, אבל אומרים שלא יכולים אלא רק מוכנים לתת להם נספח נלווה שאומר שאם בג"ץ יחליט, אבל כמו שאמרו, לא צריך את הנספח הנלווה כי אם בג"ץ יחליט, הוא יחליט.

עמירה דותן: אם זה ברור, למה צריך להכניס את זה בתוך ההתחייבות?

דורון בן-שלומי: אני אסביר את הפסיכולוגיה.

דורון בן-שלומי: בעצם באים אותם אנשי חזן ואומרים שהחתימה שלהם היום על כתב ההתחייבות כפי שהוא תפגע בסיכויים שלהם להצליח בבג"ץ.

דורון בן-שלומי: מתוך הבנה שהממשלה לא הולכת למשא ומתן בשלב זה.

עמירה דותן: מחכים לבג"ץ.

עמירה דותן: המתיישבים פנו לבג"ץ.

עמירה דותן: אז מה הממשלה יכולה לעשות?

דורון בן-שלומי: גם בג"ץ שאל האם מוכנים לפשרה.

דורון בן-שלומי: כרגע התשובה היא לא.

עמירה דותן: אם כן, מחכים לבג"ץ.

עמירה דותן: כל אחד מבין מה המחיר.

עמירה דותן: מבחינתי כרגע אני לא יכולה לעסוק בחזן עד שבג"ץ יאמר את דברו לאור ההתבצרות של אחד מהצדדים.

דורון בן-שלומי: קהילת מרשם החליטה כן לחתום על כתבי ההתחייבות.

דורון בן-שלומי: יש גם את כפר דרום שבעצם כבר חתמו על העניין הזה ויש 13 משפחות שכבר חתומות.

דורון בן-שלומי: חיכינו לנוסח סופי ואפשר לומר שהגענו ב-99 אחוזים – ממש בשבוע האחרון – לכתב התחייבות מוסכם.

דורון בן-שלומי: אני אומר 99 אחוזים כי נשארה סוגייה אבל על פניה היא לא תעכב, כפי שאני רואה אותה.

דורון בן-שלומי: בכל מקרה, בנושא הזה של כתבי ההתחייבות, זה לא הנושא שמעכב כרגע.

עמירה דותן: הירוקים ביקשו לערער או ערערו?

דורון בן-שלומי: ביקשו וקיבלו רשות.

דורון בן-שלומי: לכן עכשיו הזירה עוברת למועצה הארצית.

עמירה דותן: הארצית זה שמאי?

דני מורביה: זה אריה בר.

2396: ועוד שלושים חברים.

דני מורביה: מה שעושים כאן היום, זה לא להוריד רגל אלא בטווח הרחוק זה יפגע להם בחיי הקהילה.

דורון בן-שלומי: בהחלטה הסופית זה רגל.

עמירה דותן: אני הבנתי מדודו שזה ניסיון שלו לאפשר התקדמות.

עמירה דותן: דיברתי אתו ארוכות בנושא הזה ואני מבינה שהיה כאן ניסיון, שאולי יש לו מחיר, לקדם את הנושא של מרשם.

2396: ההתנגדות העיקרית של הירוקים היא מרשם.

2396: זאת אומרת, הם בועטים בנו, בחזן, כדי שיכאב לנו במרשם.

2396: זה ממש כך.

2396: הם אומרים את זה בגלוי.

2396: הם מקשים עלינו מאוד גם חזן.

2396: אין הליך תכנוני וערעור משפטי שהם לא ניסו.

2396: מאחר שהייתה סקירה של התוכנית הביוספרית וחוות דעת שנתבקשה על ידי הוועדה, והיא הציעה להוריד, דודו כהן לא מוריד את כל מה שהביוספרה ביקשה אלא מוריד חצי וזה מוריד לנו או 80-90 יחידות דיור או 40-50 יחידות דיור וצריך לוותר על איזשהו מוסד ציבורי.

2396: אנחנו נצטרך לשבת עם הישוב ולקבל החלטה על מה אנחנו מוותרים.

2396: אני הייתי מוותר על יותר יחידות דיור בשלב זה, אבל אנחנו נעשה התייעצות ונלך עם הראש שלהם.

2396: מבחינתנו זה ישוב שלהם ואפשר לחיות כך או כך.

2396: אני בעד לוותר על קצת יותר יחידות דיור.

2396: יהיה דיון במועצה הארצית ואולי קודם בוועדת משנה.

עמירה דותן: יש מועד?

2396: לא, אין מועד כי הם קיבלו רק אתמול או בימים אלו את הרשאה.

2396: אנחנו נבקש מועד בהקדם ונקווה שיצליח ונקווה שכמה חברי כנסת שהגישו התנגדות יואילו לא לבוא.

2396: חברי הכנסת מלכיאור וחנין הגישו התנגדות.

גדי צור: לא ראיתי שהם הגישו בקשה לערר.

2396: לא משנה.

2396: אם יבואו, לא ייתנו להם לדבר?

2396: בכל אופן, נצטרך לעשות לובי מאוד נמרץ.

2396: עד היום לא נפלנו במועצה הארצית בשום תוכנית.

2396: קיבלנו תיקונים, שינויים, שיפורים, אבל עד היום לא נפלנו.

עמירה דותן: אני מחזקת את ההחלטה של מרשם ללכת קדימה.

עמירה דותן: אני חושבת שבעובדה שזה זז, זה הרבה יותר טוב מאשר לשבת על הגדר.

עמירה דותן: אני מאוד מקווה שנצליח.

עמירה דותן: אני מאוד מבקשת לומר לנו מה קורה כדי שנוכל להוות את הכוח האחר.

עמירה דותן: גם אני בשדולה הירוקה, אני חושבת שגם אורי מאוד ירוק בתפיסה שלו, אבל יש לנו מה שנקרא סדרי עדיפויות.

עמירה דותן: אני חושבת שנצטרך להתגייס לעשות לובי נגד.

עמירה דותן: נעשה כאן דבר חכם, מושכל, אינטליגנטי ואלגנטי.

עמירה דותן: אני אשמע מכם ונראה איך אנחנו עושים את זה.

דורון בן-שלומי: אמציה.

דורון בן-שלומי: את זה צריך לחלק לשתיים: היישוב הוותיק והישוב החדש.

דני מורביה: היישוב הוותיק לצד הנושא של המפונים והם בקשר.

עמירה דותן: נוכל לקבל את הפרוטוקול של הוועדה המחוזית?

עמירה דותן: אולי זה יאיר את עינינו ויחזק את הטיעונים שלנו.

עמירה דותן: תודה.

דני מורביה: נושא היישוב הוותיק, עד כמה שאני יודע, כבר כמעט 8 חודשים אין משא ומתן.

דני מורביה: כך דווח לי על ידי הישוב.

דני מורביה: אני לפחות שמונה חודשים לא מעודכן לגבי שום משא ומתן עם אמציה.

אמיתי: אני לא חושב שזה נכון.

אמיתי: הנקודה המרכזית היא כזאת שזה לא נכון לפצל בהתבוננות בין הוותיק לבין המפונים.

צביה שמעון: אי אפשר לפצל.

איתי אהרונסון: הבעיה המרכזית עליה העסק עומד – והמילה עומד כאן היא מדויקת – היא כלהלן.

איתי אהרונסון: אנחנו דרשנו מהמפונים דרישה ואמרנו שהם חברים לפיצוי בגין הקרקע החקלאית על פי החוק, אמרנו להם שהם גם מבקשים מאתנו שנרכוש עבורם קרקע חקלאית מאמציה, מה שהם מבקשים מאתנו, אמציה דורשים מאתנו כי מבחינתם העסקה הזאת תעמיד להם איזשהו מקור כספי.

איתי אהרונסון: אנחנו אומרים לאנשי קטיף היקרים שכדי שאנחנו נוכל לקנות קרקע חקלאית מאמציה, הם צריכים לוותר על הפיצוי שהם מקבלים על פי החוק בגין הקרקע החקלאית.

איתי אהרונסון: לו הדברים היו נגמרים כמו שמינהלת סל"ע רואה את החוק ומפרשת אותו, אני חושב שהיה להם פחות קשה לוותר על סכום הפיצוי שנפסק להם, אבל לאור הסכומים שהם מבקשים לתבוע במסגרת ערעור על החלטה של מינהלת סל"ע, יש להם קושי לוותר על התביעה זאת.

איתי אהרונסון: אלה סכומי כסף מאוד מאוד מאוד גדולים והם עומדים בדילמה.

דני מורביה: לא ניתן לסגור על החלק היחסי שאתם חושבים שמגיע ?

דני מורביה: קודם כל נותנים את החלק היחסי ושימשיכו לתבוע.

איתי אהרונסון: לא, הנקודה היא עקרונית.

דני מורביה: אתה בעצם נותן את מה שסגור.

דורון בן-שלומי: למה אנחנו שם?

דורון בן-שלומי: לפני שבועיים ישבנו אצלכם עם עורך הדין שלנו, כל הפורום של המינהלת היה, וסיכמנו על מתווה.

דורון בן-שלומי: יצחק מירון הציע מתווה ואני יכול לפרט אותו.

צביה שמעון: דודו אמר לי שהוא צריך לחזור אלינו.

צביה שמעון: לא בטוח שהם מסכימים.

דורון בן-שלומי: הם מסכימים.

צביה שמעון: הוא הציע אבל הוא לא אמר לנו שהם מסכימים.

דורון בן-שלומי: הם מסכימים.

צביה שמעון: אבל הוא אמר בישיבה שהוא צריך לחזור אלינו.

דורון בן-שלומי: הם מסכימים.

צביה שמעון: אתה נותן לי עכשיו תשובה?

דורון בן-שלומי: כן.

דורון בן-שלומי: הם מסכימים.

דורון בן-שלומי: המתווה שיצחק מירון הציע, הם מסכימים.

דורון בן-שלומי: סוכם שהמתווה שנאמר בעל פה יעלה בכתב.

צביה שמעון: תוך שבוע.

דורון בן-שלומי: תוך שבוע ייסגר בין מי?

דורון בן-שלומי: אני לא רוצה לומר את זה.

דורון בן-שלומי: תאמרי את זה את.

צביה שמעון: אין איתי למירון.

דורון בן-שלומי: בין איתי למירון שיעלה על הכתב.

דורון בן-שלומי: עברו שבועיים ועוד אין לנו את זה בכתב.

דורון בן-שלומי: אני לא יודע מה ייסגר עם זה ומתי זה יהיה.

דורון בן-שלומי: סוכם מתווה שאמור לעלות על הכתב.

עמירה דותן: אפשר לקדם את זה.

עמירה דותן: אפשר לסגור את זה עד יום שני?

איתי אהרונסון: אני לא יודע.

איתי אהרונסון: כשאמרנו משהו ברמה מאוד מאוד כללית, צד אחד התכוון כך וצד שני התכוון אחרת, וכאשר באים לנסח את זה, אז מתבררים הפערים.

איתי אהרונסון: האמת היא שמה שנאמר באותה ישיבה היה שיש שתי דרכים אפשריות כאשר האחת היא להראות להם שהנה עצמונה לא עומדים על התביעה.

עמירה דותן: הכתיבה המורכבת של מה שסוכם בעל פה, אפשרית עד יום שני?

איתי אהרונסון: לנסות אפשר.

איתי אהרונסון: יכול להיות שאז נגלה שיש בעיות.

איתי אהרונסון: לנסות אפשר אבל יכול להיות שאז נגלה שאנחנו תקועים.

עמירה דותן: אז ביום שני נחליט מה עושים.

עמירה דותן: גם את זה אנחנו שמים ליום שני.

עמירה דותן: אני פשוט רוצה לקבוע לנו לוח זמנים כי אחרת אנחנו לא זזים.

עמירה דותן: גם את זה אנחנו שמים ליום שני הבא כדי לראות איפה זה עומד.

עמירה דותן: אתה בבקשה תלחץ על מירון שיתגמש ויבין מה שאיתי רוצה.

דורון בן-שלומי: ראינו שעוד לא הגיע הכתב מהמינהלת וביקשנו ממירון שהוא יציג והוא הציג.

דורון בן-שלומי: לאיתי יש טיוטה של מירון.

עמירה דותן: כלומר, מירון כבר שם נייר ועכשיו צריך לשמוע את התגובה שלך.

איתי אהרונסון: אנחנו עבדנו גם על המתווה החלופי שדובר באותה ישיבה והתקדמנו אתו.

עמירה דותן: אני לא רוצה להיכנס לזה.

עמירה דותן: נראה מה קורה ביום שני.

דורון בן-שלומי: זה דבר אחד שעליו עקרונית כבר סוכם באותה ישיבה.

דורון בן-שלומי: היה שם עוד סיפור אחד.

דורון בן-שלומי: גם ישוב קטיף ואמציה קיבל החלטה לא לחכות לבג"ץ אלא לחתום על כתב ההתחייבות אבל כתב ההתחייבות הנוכחי לא מתאים לאמציה וצריך להיעשות בו אי אילו שינויים בגלל התאמתו למושב שיתופי.

דורון בן-שלומי: גם כאן מירון הציע הצעה שעל פניה הייתה מקובלת והיא להוסיף סעיף אחד שכתב ההתחייבות הזה יהיה כפוף לשינויים.

איתי אהרונסון: היא לא הייתה מקובלת.

דורון בן-שלומי: צביה קיבלה את זה.

איתי אהרונסון: היא לא הייתה מקובלת.

צביה שמעון: אני אמרתי בישיבה שאנחנו ניקח את הנייר הזה והם יחתמו עליו, ואחר כך אנחנו נסדר אותו.

צביה שמעון: הם אמרו במקום שזה בלתי אפשרי.

איתי אהרונסון: כי זה משהו אחר לגמרי.

איתי אהרונסון: אתה משלם 225 אלף שקלים, עבור מה?

דורון בן-שלומי: אין בעיה.

דורון בן-שלומי: תוך כמה זמן יהיה גמור החדש?

איתי אהרונסון: הצבנו לכם את המתווה.

איתי אהרונסון: כדי שנוכל לבוא ולהתאים את זה למושב שיתופי, אנחנו צריכים הסכמות של מינהל מקרקעי ישראל ובאמת זה סיפור מורכב ולא סטנדרטי.

איתי אהרונסון: אנחנו כרגע מנסחים את מסמך העקרונות שיועבר למינהל מקרקעי ישראל.

איתי אהרונסון: מינהל מקרקעי ישראל, כמו בג"ץ, אנחנו לא מתחייבים על לוחות הזמנים.

עמירה דותן: מתי תעבירו למינהל מקרקעי ישראל?

כרמל מיכאלי: אנחנו נעביר את זה קודם אליהם.

כרמל מיכאלי: אנחנו נעביר אליהם טיוטה שיסתכלו עליה ויראו שזה בסדר מצדם.

עמירה דותן: כלומר, טיוטה למירון.

עמירה דותן: מתי?

כרמל מיכאלי: אני מאמין שבטווח של ימים.

עמירה דותן: כלומר, שוב, תחילת שבוע הבא.

כרמל מיכאלי: אמצע שבוע הבא.

דורון בן-שלומי: מהיכרותי את המהלכים האלה עם העקרונות, אחרי שאנחנו משחררים את ניירות העקרונות, לוקח לא מעט זמן עד שהמפונים מתבשלים.

עמירה דותן: זאת הבעיה שלנו ללחוץ עליהם.

דורון בן-שלומי: לא, לכן הצענו משהו אחר.

דורון בן-שלומי: אנשים אומרים שהם מבינים שיש כאן סוגיה שלמה עם המינהל, גם אחר כך למינהל יהיה מה לומר, לתושבים יהיה מה לומר, למינהלת יהיה מה לומר, ואז זה יכול להימשך כמו שקורה ביסודות.

דורון בן-שלומי: יש כאן בעיה מרחבית שבסוף אנחנו רוצים להגיע ל-100 ורוצים לספור את אמציה ולכן הצענו שאנשים יחתמו על כתב התחייבות.

עמירה דותן: כמו שהוא.

דורון בן-שלומי: עם הערה שעוד יהיו שינויים בהמשך.

איתי אהרונסון: זה לא פותר כלום כי כדי לספור את אמציה אנחנו צריכים לראות שעברנו את המשוחות הדרמטיות.

עמירה דותן: זה אכן לא פותר.

עמירה דותן: לא יכולים לעגל את המרובה.

דורון בן-שלומי: נסתכל על זה לרגע מהצד.

דורון בן-שלומי: הבעיה הזאת מול המינהל, אנחנו מכירים אותה ויודעים שהיא קיימת מאז החלטת הממשלה בספטמבר.

דורון בן-שלומי: תשעה חודשים עברו.

דורון בן-שלומי: בכל תשעת החודשים הללו לא נעשו המגעים האלו מול המינהל ולא אתנו, כי חיכו.

איתי אהרונסון: זה לא נכון.

איתי אהרונסון: למה אתה אומר את זה?

איתי אהרונסון: אתה היית בכל הישיבות.

דורון בן-שלומי: לא נעשו מגעים עם המינהל על הנקודה הזאת של ההיוון.

איתי אהרונסון: היית בדיון הזה.

דורון בן-שלומי: לא נעשו.

צביה שמעון: הדיון התקיים בתל-אביב.

דורון בן-שלומי: לא על הדיון הזה של כתב ההתחייבות.

דורון בן-שלומי: על כתב התכנון.

צביה שמעון: לא, על ההיוון.

צביה שמעון: אתה היית בדיון על ההיוון.

דורון בן-שלומי: אחרי זה, אחרי שהסכמנו.

דורון בן-שלומי: התוכנית בהפקדה כבר חמישה חודשים אחרי שכולנו יודעים כבר מה קורה.

דורון בן-שלומי: חמישה חודשים שכבר כולנו מודעים לכך שתהיה בעיה בכתב התחייבות מול המגרש, יכול היה להיות משא ומתן מול המינהל אבל הוא לא התקיים.

דורון בן-שלומי: יכול היה להתקיים לפני חמישה חודשים אותו משא ומתן שמתחיל היום.

דורון בן-שלומי: אחרי שאנחנו נחתום ונסכים לוויתור, עדיין תהיה בעיה עם המושב הוותיק.

איתי אהרונסון: הייתה ישיבה שכללה גם את הנקודה זאת ואז עלינו על שרטון בנושא של קרקע חקלאית וויתור.

איתי אהרונסון: עד אז כל הזמן דיברנו גם על הנקודה הזאת.

איתי אהרונסון: איך אתה אומר את הדברים האלה?

דורון בן-שלומי: לא נעשה משא ומתן עם המינהל.

כרמל מיכאלי: צריך לומר את הדברים כמו שהם.

כרמל מיכאלי: הם רצו לדרוש 13 וחצי מיליון וגם קרקע.

כרמל מיכאלי: לאחרונה פעם ראשונה הם באו וניסו לרדת מהסולם הזה של בקשת גם קרקע וגם כסף ולכן אנחנו עובדים עכשיו מול המינהל.

דורון בן-שלומי: בכוונה לא נכנסתי לפרטים עד עכשיו.

עמירה דותן: האם כאן ההתקדמות היא בטור או שהיא יכולה להיות בו זמנית?

עמירה דותן: אם ההתקדמות בטור, אנחנו שוב הולכים לאבד כאן הרבה מאוד חודשים.

עמירה דותן: השאלה היא האם אפשר, לאור הניסיון ולאור העובדה שהטור הזה מוביל אותנו לכל מיני בורות ופינות שאנחנו לא רוצים להיות שם, ללמוד מתוך הניסיון הזה ולעשות משהו יחד מאשר ללכת כל אחד כאשר זה עושה זה ואחר כך ההוא נזכר ואחר עוד פעם עושה משהו אחר.

איתי אהרונסון: מסמך העקרונות, שאנחנו מקווים שבאמצע שבוע הבא נוכל להעביר אותו להתייחסות שלהם, הוא זה שיגרום.

איתי אהרונסון: יש לי הרגשה שהפרי הזה שאני הסתכלתי עליו כשהוא פרי בוסר על העץ והוא גדל וגדל, ממשיך להיות בוסר ולא נגעתי בו כשהוא בוסר, אבל הוא מתחיל להבשיל.

איתי אהרונסון: מסמך העקרונות הוא זה שיגרום לסיפור הזה לרוץ קדימה.

עמירה דותן: אם כן, אנחנו מחכים לאמצע שבוע הבא.

איתי אהרונסון: אז נעביר אליהם ונראה אם זה מקובל עליהם.

איתי אהרונסון: אם כן, נעביר למינהל.

עמירה דותן: אנחנו אז נדבר עם דורון ואנשיו ונראה מה קורה עם זה.

עמירה דותן: כלומר, אתה אומר שהטור חייב להיות והוא לא יכול להיות בוזמנית.

איתי אהרונסון: אני לא הייתי אומר טור.

איתי אהרונסון: מסמך העקרונות.

איתי אהרונסון: אין טעם להפיץ מסמך עקרונות שמבחינתנו הוא לא הנוסח שתואם בינינו לבינם.

עמירה דותן: את זה הבנתי, אבל מה עם המינהל?

עמירה דותן: האם אתם יכולים לתאם עם המינהל שזה יהיה מקובל גם עליהם?

איתי אהרונסון: ברגע שיהיה מסמך עקרונות שמקובל עליהם, כל היתר ירוץ.

דני מורביה: מה עם אמציה?

דני מורביה: למה לא לשבת ולסגור אתם?

איתי אהרונסון: מסמך העקרונות יתייחס גם להיבטים של אמציה.

עמירה דותן: איתי אומר שהוא לא מבחין אלא רואה את הכל כמלול אחד.

צביה שמעון: כך גם החלטת הממשלה.

צביה שמעון: עם אמציה זה לא פשוט.

צביה שמעון: אנחנו נשב עם אמציה.

צביה שמעון: כפי שאתם יודעים המשא ומתן אתם מאוד מאוד מפרך ומאוד קשה והם מאוד עקשנים למרות הרבה מיליונים שהשקענו שם, אבל אנחנו עוד מוכנים ללכת על זה.

צביה שמעון: זה לא פשוט.

צביה שמעון: אני לא יכולה לעשות אתם עכשיו משא ומתן עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.

צביה שמעון: אנחנו צריכים להתגבש, לבוא אליהם ולסגור את זה.

עמירה דותן: אנחנו הולכים לדיון במליאה ולכן אנחנו נסיים את הישיבה.

עמירה דותן: לכל אחד כאן יש לוחות זמנים ותשובות לתת לנו.

עמירה דותן: אני מבקשת שלא נבקש מחנה לרוץ אחריכם.

עמירה דותן: אנא, העבירו את התשובות במועדים שקבענו אותם כאשר בשבוע הבא יש שני מועדים, יום שני ויום רביעי.

עמירה דותן: את הפרוטוקול של הוועדה המחוזית אני מבינה שנקבל במייל עוד היום.

עמירה דותן: לא הגענו לכל הישובים אבל תכף נתאם עם חנה איך אנחנו ממשיכים את הדיון ואז נבדוק את המצאי שיש לנו באותו זמן וגם את הדברים האחרים.

עמירה דותן: זה אומר שחייבים שראשי המועצות יהיו כאן כי חשוב שהם ישמעו והם יאמרו את דעתם.

חנה פריידין: מאיר יפרח לא הוזמן, אבל אנחנו הזמנו ראשי מועצות בהתאם להמלצה של חמוטל שלא אמרה להזמין אותו.

עמירה דותן: אנחנו לא מחפשים את האשם.

עמירה דותן: אני אומרת שלפעם הבאה יוזמנו כל ראשי המועצות הרלוונטיים כדי שנוכל לשמוע אותם.

עמירה דותן: אני בעד שכולם ישמעו אחד את השני.

עמירה דותן: כאשר מדברים אפשר לא להסכים אבל אפשר להבין.

עמירה דותן: ועדת המשנה מבקשת להודות לעדיאל שמרון על עבודתו המצטיינת עם לב, עם שכל, עם הבנה לעומקם של דברים ועל העדינות.

עמירה דותן: במהלך השנתיים למדתי להכיר אותו ואני מאחלת לו הרבה הצלחה.

עמירה דותן: צר לי שהוא עוזב אותנו אבל אני מאוד מבינה למה הוא עוזב אותנו ואני באמת מאחלת לו שאת הטוב לב ואת השכל הטוב שלו ינצל בהמשך.