ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 427, 2008-05-28 09:00

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב.

מיכאל מלכיאור: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מיכאל מלכיאור: על סדר היום: אלימות כלפי תלמידים אתיופים בבתי הספר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מברכים בברכת ברוך הבא את מאיר שמעוני, המנהל החדש של מחוז ירושלים, שמופיע פה בוועדה פעם ראשונה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מאחלים לך הצלחה בתפקידך.

מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה לברך את חבר הכנסת שלמה מולה, שאמנם כבר הופיע אצלנו פעם או פעמיים.

מיכאל מלכיאור: מאחר ואני מכיר את פועלך הרבה שנים אני בטוח שתהיה תוספת נכבדת לוועדה ולכלל העבודה בבית הזה.

מיכאל מלכיאור: אתה תמיד מוזמן לוועדה.

מיכאל מלכיאור: אמנם לקדימה יש 4 חברים בוועדה הזאת, אבל כפי שאתה רואה הם לא נמצאים.

מיכאל מלכיאור: גם אם כולם נמצאים ומצויים, אתה תמיד מוזמן לבוא ולתרום את הנשמה היתרה שיש לך.

מיכאל מלכיאור: פנית אלי בבקשה לדיון דחוף ביותר, וזאת על אף שיש כרגע איזה 300 פניות לדיונים דחופים ביותר.

מיכאל מלכיאור: הייתי מוכן להעלות את הדברים מחמת חומרתם וגם בגלל מי שביקש אותם.

מיכאל מלכיאור: כתבת לי במה מדובר אבל אני מבקש שתציג את הנושא.

מיכאל מלכיאור: לאחר דבריך נשמע את הגורמים השונים וננסה להסיק מסקנות ממה שקרה.

שלמה מולה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: תודה למוזמנים ולמכובדים שהגיעו.

שלמה מולה: אני מאוד מעריך את העובדה שקבעת את הדיון.

שלמה מולה: לדיון הזה יש הרבה מאוד ערכיות, במיוחד לנו כחברה שהיא קולטת עליה.

שלמה מולה: אני לא מתכוון להטיל דופי במערכת החינוך ובמה שהיא עושה אלא שיש בעיה בפיקוח על מה שקורה בתוך בתי הספר.

שלמה מולה: נעשים דברים חמורים ולא תמיד משרד החינוך יודע על כך.

שלמה מולה: מדובר בבית ספר במבשרת ציון שבו נקלטו ילדים מאתיופיה שגרים במרכז קליטה שבמבשרת ציון.

שלמה מולה: במשך תקופה ארוכה הילדים עברו התעללות בידי ילדים אחרים.

שלמה מולה: חלק מהצוות ידע.

שלמה מולה: העניין הגיע איכשהו לתקשורת.

שלמה מולה: נמצא איתנו גם מי שפרסם את העניין בערוץ 1 של הטלוויזיה הישראלית.

שלמה מולה: שמענו גם את התגובה של מערכת החינוך ושל מנכ"לית משרד החינוך.

שלמה מולה: שרת החינוך הקימה ועדת בדיקה שתבדוק את הסוגיה האם זה נכון או לא.

שלמה מולה: בינתיים מצאו פיתרון ביניים, להוציא את הילדים של יוצאי אתיופיה מאותו בית ספר.

שלמה מולה: במקום שמנהל בית הספר והמחנכים יתמודדו עם הבעיה בצורה ערכית על ידי אקט חינוכי מצאו פיתרון קל, להוציא את הילדים מבית ספר.

שלמה מולה: בית הספר הפך להיות נקי מילדים מאתיופיה, מאותם ילדים שעברו התעללות נפשית ופיזית שעברו למקום אחר.

שלמה מולה: אני נחרדתי מזה.

שלמה מולה: כל מי שמכיר אותי ועבד איתי יודע להגיד שאני לא אדם ששולף דברים ומנפנף ומשחיר, בטח לא את האנשים שקולטים בעמל רב עליה בכלל ועליה מאתיופיה בפרט.

שלמה מולה: אבל, הסיפור הזה - אני מוכרח להגיד לך שאני מאוד הזדעזעתי מזה.

שלמה מולה: לכן אני הייתי רוצה לשמוע את אנשי מרכז הקליטה וגם את אנשי משרד החינוך.

שלמה מולה: האם ידעו ושתקו?

שלמה מולה: האם יש כבר ממצאי ביניים?

שלמה מולה: איך יכול להיות שהפיתרון הוא להוציא את הילדים מבית הספר במקום לטפל בהם בתוך בית ספר?

שלמה מולה: האם בכל מקום שיש בו אלימות הפיתרון הוא להעביר את הילדים למקום אחר?

שלמה מולה: איזה מן דבר זה?

שלמה מולה: זאת קליטת עליה?

שלמה מולה: לכן ראיתי את הנושא כדחוף מאוד.

שלמה מולה: אני יודע שהוועדה שלך עוסקת בעשרות ומאות פניות אבל הנושא הזה הוא נושא ערכי ואני מודה לך שקבעת את הדיון.

שלמה מולה: אני אשמח לשמוע את אנשי משרד החינוך, את אנשי הסוכנות.

שלמה מולה: יכול להיות שאולי כדאי לשמוע גם את מי שפרסם את הכתבה.

שלמה מולה: אני לא יודע אם הדבר אפשרי מבחינת האתיקה הניהולית.

מיכאל מלכיאור: אין בעיה לשמוע כל אחד שיושב מסביב לשולחן.

מיכאל מלכיאור: מי שמבקש זכות דיבור שיגיד לי.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנשמע את מנהל המחוז החדש.

שלמה מולה: גם אני מצטרף לברכות.

מיכאל מלכיאור: כמה זמן אתה בתפקיד?

מאיר שמעוני: כחצי שנה.

מיכאל מלכיאור: תספר לנו מה קורה.

מאיר שמעוני: בהמשך למה שאמר חבר הכנסת מולה, במחוז ירושלים מטפלים בילדים יוצאי אתיופיה בלא מעט ישובים בצורה מקצועית ועניינית.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא חושב אחרת.

מאיר שמעוני: לגבי האירוע שהיה במבשרת.

מאיר שמעוני: נודע לנו על האירוע, בערך לפני פסח.

מאיר שמעוני: זה אירוע חמור בתוצאה והוא לא תקין לחלוטין.

מאיר שמעוני: ברגע שנודע על האירוע נכנסנו לעובי הקורה.

מאיר שמעוני: המפקח של בית הספר נכנס לתמונה.

מיכאל מלכיאור: אתה יכול לפרט מה בדיוק היה?

מאיר שמעוני: מדובר על התעללות מינית בחלק מהתלמידים.

מאיר שמעוני: הכניסו ילדים לשירותים, הורידו להם מכנסיים ועשו כל מיני מעשים חמורים מאוד.

מאיר שמעוני: המקרה הוא לחלוטין חמור מאוד.

מיכאל מלכיאור: דווקא התנכלו לילדים האתיופים?

מאיר שמעוני: במקרה הזה כן.

מאיר שמעוני: אני חושב שהסוגיה הזאת היא מאוד מורכבת במבשרת, למרות כל המורכבות של העניין.

מיכאל מלכיאור: מה זאת אומרת "למרות כל המורכבות"?

מאיר שמעוני: מורכבות מבחינת התפיסה, האינטגרציה, השילוב בתוך מסגרת של בית ספר ממלכתי דתי.

מאיר שמעוני: רציתי גם לציין שבית הספר עבר לא מעט טלטלות, כולל החלפה של ניהול בשנה האחרונה.

מאיר שמעוני: הגיע לשם מנהל חדש, הכינו תכניות חדשות אבל הסתבר שהיו גם קצת קשיים בהתנהלות של בית הספר, שמן הסתם משפיעו על הכל, כולל על דברים נוספים.

מאיר שמעוני: לגבי האירוע עצמו.

מאיר שמעוני: כמו שאמרתי, ברגע שנודע על האירוע כל הצוות המקצועי שרלוונטי לעניין, החל ממפקח בית הספר, מפקחת על העלייה, היועצת הבכירה של המחוז, אנשים של מרכז קליטה, ראש המועצה ומנהל החינוך, התכנסו לטפל בעניין.

מיכאל מלכיאור: האם נכון, כפי שדווח, שהנהלת בית הספר ידעה על האירוע ולא עשתה דבר?

מאיר שמעוני: זה דבר שצריך להיבדק קצת יותר לעומק.

מאיר שמעוני: בזאת תעסוק אותה ועדה שמינתה המנכ"לית.

מיכאל מלכיאור: האירוע היה לפני פסח ואנחנו לקראת שבועות.

מיכאל מלכיאור: אפשר היום לדעת אם המנהל ידע או לא ידע.

מאיר שמעוני: המנהל ידע לפני פסח.

מיכאל מלכיאור: אני שואל אם הוא קיבל מידע – אני מבין שזה היה דבר מתמשך ולא חד פעמי.

מיכאל מלכיאור: על פי התקשורת השתמע שהמנהל והנהלת בית הספר ידעו והחליטו לא לעשות דבר.

מאיר שמעוני: אני רוצה להיות זהיר.

מיכאל מלכיאור: חשוב לנו לדעת כדי לקבל תמונה על מה שקרה שם.

מיכאל מלכיאור: אמנם אנחנו לא ועדת בדיקה - כמה זמן יושבת ועדת הבדיקה במשרד החינוך?

מאיר שמעוני: המנכ"לית מינתה את הצוות ולדעתי היא כבר התחילה את עבודתה.

מאיר שמעוני: היא כבר קבעה איתי פגישה ראשונה כדי לקבל החומר וכדי לדעת על מה מדובר.

מיכאל מלכיאור: הוועדה עוד לא ישבה?

מאיר שמעוני: היא ישבה.

מאיר שמעוני: למעשה יש שתי ועדות.

מאיר שמעוני: יש ועדה מטעם המנכ"לית ויש ועדה מטעם המחוז, מטעמי, שמונתה.

מאיר שמעוני: היא ישבה כבר מספר מפגשים על מנת לבדוק את האירוע לפרטים.

מאיר שמעוני: אני קצת זהיר לגבי חלק מהדברים כי הדברים עולים תוך כדי.

מאיר שמעוני: כשאני לא בקיא בנתון אני עונה קצת בזהירות.

מאיר שמעוני: המידע שאני קיבלתי מהנהלת בית הספר דרך המפקח הוא, שלפני פסח היה אירוע ומאותו רגע שאנחנו ידענו על האירוע נכנסנו לפעולה.

משה באטה: למה הילדים עברו לבית ספר אחר?

משה באטה: למה לא טיפלו בהם בבית הספר?

מיכאל מלכיאור: אל תדאג, אנחנו נגיע לזה.

מאיר שמעוני: אני מציע שריקי תרחיב אחר כך בעניין זה.

מאיר שמעוני: כפי שאמרתי, כל הגורמים הרלוונטיים התחילו לבדוק את העניין.

מאיר שמעוני: אני אומר בזהירות, כי זה היה עדיין ברמה של חשדות.

מאיר שמעוני: כל האירוע נמצא בבדיקה ובבחינה של גורמים מקצועיים כמו משטרה וחוקרי נוער.

מאיר שמעוני: אתה בא לתלמיד מסוים והוא אומר שהוא לא עשה כלום.

מאיר שמעוני: אנחנו צריכים להתנהל דיי בזהירות, למרות שתוך כדי בדיקה קיבלנו מספר שמות של ילדים ספציפיים שעשו את זה.

מאיר שמעוני: מרגע שקיבלנו את השמות הספציפיים, השענו את אותם תלמידים שפגעו.

מאיר שמעוני: יש נוהל בחוזר מנכ"ל שאומר מה בדיוק צריך לעשות במקרה של התעללות.

מאיר שמעוני: אנחנו עובדים לפי החוזר אחד לאחד.

מאיר שמעוני: הוועדה הבין-מקצועית בראשותו של המפקח עם היועצת הבכירה של המחוז, בודקת קצת יותר לעומק את דרכי הטיפול.

מאיר שמעוני: מה עושים עם הילדים הפוגעים?

מאיר שמעוני: מה עושים עם הילדים הנפגעים?

מאיר שמעוני: מה עושים עם הצוות החינוכי?

מאיר שמעוני: מה עושים עם בית הספר וכן הלאה.

מאיר שמעוני: אני רוצה לומר משהו לגבי השאלה ששאל חבר הכנסת מולה לגבי העברת הילדים.

מאיר שמעוני: כשקיבלתי מידע על האירוע, לפני פסח, כינסתי את כל הגורמים כדי לשמוע על מה מדובר.

מאיר שמעוני: בסוף אתה צריך לקבל החלטה, בהתייעצות עם האנשים המקצועיים, האם אתה משאיר שם את הילדים?

מאיר שמעוני: האם אתה מעביר אותם או שאתה מוצא פיתרון אחר לטובת הילדים?

מאיר שמעוני: אני מדגיש שזה לטובת הילדים.

מאיר שמעוני: יצא שההורים של אותם תלמידים, אולי בצדק מבחינתם, לא שלחו את הילדים לבית הספר.

מאיר שמעוני: הם אמרו שהם לא שולחים את הילדים לבית הספר, ואולי בצדק מבחינתם.

מאיר שמעוני: לו הם היו רוצים שהם ימשיכו ללמוד שם, הייתי עושה את הפעולה ההפוכה, כפי שהצעת, דהיינו, להרחיק את הילדים הפוגעים.

מיכאל מלכיאור: הוא לא אמר שצריך להרחיק את הילדים הפוגעים.

מיכאל מלכיאור: צריך לתת לילדים שנפגעו סביבה בטוחה בתוך בית הספר שהם לומדים בו.

מיכאל מלכיאור: שהמערכת, ההנהלה, המורים, החברים, כולם עומדים חזית אחת איתם.

מיכאל מלכיאור: אם נותנים להם תחושה כזאת, אז אני בטוח שהילדים היו חוזרים ללמוד בבית הספר.

שלמה מולה: אני רוצה לשמוע את עמית ממרכז הקליטה.

שלמה מולה: מרכז הקליטה הוא בעצם מקום שבו בדרך כלל מסייעים לעולים להבין את התופעות.

שלמה מולה: השאלה היא, האם התהליך הזה היה במשותף עם הצוות המטפל במרכז הקליטה או שזאת היתה החלטה חד צדדית?

שלמה מולה: בלי להיכנס לגופו של האירוע עצמו ויכול להיות שזה קורה גם בבית ספר שבו לא לומדים יוצאי אתיופיה, אבל בעצם זה שהוצאתם אותם בלי להבטיח לילדים סביבה תומכת, אתם נכנעתם לאלימות.

שלמה מולה: במידה רבה זאת התוצאה.

מאיר שמעוני: כמנהל המחוז הסתכלתי על טובת הילדים ועל מוגנותם.

מאיר שמעוני: הסתכלתי על הילדים והסתכלתי על מה קיים בבית הספר.

מאיר שמעוני: נוכח הסיטואציה של בית הספר, ההתנהלות והקשיים שיש בבית הספר,ראיתי מה הכי טוב לילדים.

מיכאל מלכיאור: אתה טוען שבית הספר איננו מסוגל לתת טיפול כראוי ואת העזרה לילדים?

מאיר שמעוני: בסיטואציה הזאת.

מאיר שמעוני: כשנכנסתי לעובי הקורה והייתי גם בביקור בבית הספר - - -

מיכאל מלכיאור: איפה הילדים נמצאים היום?

מאיר שמעוני: העברנו אותם לשני בתי ספר.

מאיר שמעוני: בית ספר אחד במטה יהודה ובית ספר שני תלפיות מזרח בירושלים.

מאיר שמעוני: שוב אני אומר, זה בהסכמה עם ההורים.

מיכאל מלכיאור: האם עירבתם את אנשי מרכז הקליטה בשיקולים שלכם?

מאיר שמעוני: בכל הדיונים, השיקולים והדילמות היו מעורבים כל הגורמים, כולל אנשי המועצה.

מאיר שמעוני: ראש המועצה התנגד לא פעם אחת, לפיצול ולהעברה בגלל הרעש התקשורתי שהיה עלול להיגרם.

מאיר שמעוני: בניגוד לעמדתו, עם כל מה שזה אומר, ולטובת הילדים, זאת היתה ההחלטה הנכונה.

מאיר שמעוני: אגב, זאת היתה גם המלצה של הוועדה המקצועית שמיניתי, דהיינו, להעביר את הילדים במיידית לטובתם.

מאיר שמעוני: בניגוד לעמדת המועצה וראש המועצה, העברתי את הילדים.

מאיר שמעוני: כמובן שזה נעשה בתאום, אף אחד לא מנהל את העסק באופן פרטי.

מיכאל מלכיאור: יש עוד ילדים אתיופים בבית הספר?

מאיר שמעוני: לא.

מיכאל מלכיאור: כלומר, הוציאו מבית הספר את כל הילדים האתיופים.

מאיר שמעוני: חבר הכנסת מלכיאור.

מאיר שמעוני: אני הסתכלתי על טובת הילדים.

מאיר שמעוני: .

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים להבין את מלוא הציור של הדברים.

מיכאל מלכיאור: אני לא ראיתי את הכתבה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין את מלוא התיאור של הדברים.

מיכאל מלכיאור: אודי, אתה רוצה להוסיף?

עמיהוד בהט: לא ראיתי את הכתבה אבל ראיתי את הילדים וראיתי את החיים וראיתי את המערכת.

עמיהוד בהט: צריך להבין את הדברים.

עמיהוד בהט: צריך לשאול האם יש כיתת אולפן בבית הספר כיוון שאין במבשרת ילדים יוצאי אתיופיה, שאינם גרים במרכז הקליטה?

עמיהוד בהט: זאת אומרת, מוציאים את הכיתה ככיתה ולכן לא יכול להישאר שם תלמיד אחר כיוון שאין במבשרת תלמידים אחרים יוצאי אתיופיה.

עמיהוד בהט: אין במבשרת יוצאי אתיופיה שגרים ישוב קבע.

מיכאל מלכיאור: אין ילדים אחרים במרכז הקליטה?

עמיהוד בהט: במרכז הקליטה יש 400 ילדים וכולם מפוזרים כי אי אפשר להכניס את כולם לבית הספר במבשרת.

שלמה מולה: אנחנו יודעים שמלכתחילה בית הספר הזה לא רוצה את יוצאי אתיופיה.

שלמה מולה: לכן כל המהלך הזה, כולל ההתעללות, היה כדי שהילדים האלה לא יהיו בבית הספר.

שלמה מולה: אם אנחנו רוצים "לנקות" את התלמידים יוצאי אתיופיה בגלל התנהלות והתנהגות של בית הספר כלפי יוצאי אתיופיה, אנחנו נותנים הכשר לשרץ.

שלמה מולה: זה כל הסיפור.

עמיהוד בהט: חבר הכנסת מולה, אני מכיר את הפריסה של כ- 100 כיתות אולפן ברחבי הארץ.

עמיהוד בהט: אגב, חלקם מוסעים בגלל האילוצים הגיאוגרפיים.

מיכאל מלכיאור: יש בישוב בית ספר אחד ומרכז קליטה אחד.

מיכאל מלכיאור: זה מוזר שאתה צריך לפזר אותם בהסעה.

עמיהוד בהט: בצפת יש 3 מרכזי קליטה.

עמיהוד בהט: הילדים נוסעים לחצור, לכרמיאל, אין ברירה.

מיכאל מלכיאור: ואף אחד מהם לא לומד בצפת?

עמיהוד בהט: ודאי.

מיכאל מלכיאור: אבל פה בית הספר נמצא ליד ואתה שולח אותם ללמוד בירושלים.

עמיהוד בהט: בראש ובראשונה משבצים את הילדים במקום המגורים שלהם.

עמיהוד בהט: זה חוסך זמן, זה חוסך הסעות, זה חוסך הרבה.

מיכאל מלכיאור: זה גם יותר טוב לילדים.

עמיהוד בהט: נכון.

עמיהוד בהט: לכן נפתחו שתי כיתות אולפן בבית הספר אריאל.

עמיהוד בהט: זה המקסימום שבית הספר יכול היה לקלוט.

מיכאל מלכיאור: בית הספר לא רצה ילדים אתיופים?

עמיהוד בהט: זה לא שהוא רצה.

עמיהוד בהט: בתחילת השנה שובצו 2 כיתות.

מיכאל מלכיאור: זה ששיבצתם זה דבר אחד.

עמיהוד בהט: לא שיבצנו בכוח.

מיכאל מלכיאור: בכמה ילדים מדובר?

עמיהוד בהט: יש שם 39 ילדים.

מיכאל מלכיאור: אז הוצאתם את כל ה-39 ילדים?

עמיהוד בהט: רגע אחד.

עמיהוד בהט: תפקידנו הוא, מעבר לרצון לשבץ אותו באותו ישוב, לתת להם את האווירה ואת האקלים המיטבי בבית הספר כדי לתת להם את מלוא תשומת הלב.

עמיהוד בהט: להגן עליהם, לא מהבחינה הפיזית, אלא מהבחינה הלימודית, החברתית ומכל דבר שבעולם.

עמיהוד בהט: לכן אנחנו שולחים ילדים לבתי הספר הטובים יותר, המחבקים יותר והשמחים יותר.

מיכאל מלכיאור: אודי, אז כנראה נכשלתם בגדול.

מיכאל מלכיאור: אם כל מגמתך היתה לעשות את הכל על מנת להגן על הילדים האלה, לא הצלחתם להגן עליהם.

עמיהוד בהט: באופן טבעי הילדים שובצו במבשרת.

עמיהוד בהט: היתה התנהלות לא טובה בבית הספר.

עמיהוד בהט: זה לא קשור לאקט האחרון שהיה שם.

עמיהוד בהט: מנהל המחוז אמר את זה בעצמו.

עמיהוד בהט: היתה התנהלות לא טובה והיתה לנו תחושה שהילדים האלה היו יכולים לקבל הרבה יותר במקום אחר.

עמיהוד בהט: התייעצנו עם מנהל המחוז, עם מרכז הקליטה, עם ההורים של הילדים ועם כל הגורמים שמסביב.

עמיהוד בהט: במרכז הקליטה הזה יש 15 או 20 כיתות אולפן שמטופלים בצורה בלתי רגילה, החל מכפר אדומים ועד מודיעין.

עמיהוד בהט: אז אמרנו שכדי שהילדים האלה יקבלו את ההתייחסות הטובה, את השילוב החברתי הנכון, את ההוראה הטובה - - -

מיכאל מלכיאור: אבל בלי המעשה שקרה לא עשיתם את זה.

איינאו פרידה סנבט'ל: חלק מהילדים היו בכיתות מעורבות, לא כולם היו בכיתות אולפן.

מיכאל מלכיאור: אודי, צריך לדייק פה.

עמיהוד בהט: אני מדייק לגמרי.

מיכאל מלכיאור: אתה לא יכול להגיד שאתה מדייק לגמרי ולסתור את עצמך.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין.

מיכאל מלכיאור: הדבר הזה של העברת כלל התלמידים האתיופים, גם אלה שבכיתות אולפן וגם אלה שהיו בכיתות אולפן, הוא נעשה בעקבות המקרה שקרה, בעקבות הגילויים ולא בגלל שרצו למצוא מערכת חינוכית יותר טובה.

עמיהוד בהט: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאור: אז תסביר.

עמיהוד בהט: המקרה הזה היה הקש ששבר את גב הגמל.

עמיהוד בהט: אני מציע שמפקחת המחוז מטעם משרד הקליטה תוכל לתת פרטים יותר מדויקים.

מאיר שמעוני: אמרתי את זה קודם ואם לא הובנתי אני רוצה לחדד.

מאיר שמעוני: ההוצאה של הילדים לא היתה קשורה למקרה האחרון.

מאיר שמעוני: המקרה האחרון, מבחינתי, לפחות - - -

מיכאל מלכיאור: לא כך הסברת את זה קודם.

משה באטה: הוא סותר את עצמו.

משה באטה: קודם הוא אמר דבר - - -

מאיר שמעוני: אמרתי שהיו קשיים בהתנהגות בית הספר.

מיכאל מלכיאור: אמרת שבעקבות המקרה ישבתם והחלטתם שלטובת הילדים הם לא יישארו בבית הספר לאחר שקרה כזה דבר.

מיכאל מלכיאור: עכשיו אתה אומר שזה לא קשור בכלל למקרה שקרה.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לתפוס אותך במילה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין מה קורה פה.

מאיר שמעוני: אני אומר עוד פעם.

מאיר שמעוני: הייתי בבית הספר וראיתי מה קורה שם.

מאיר שמעוני: ראיתי את התחושות ואת השמועות.

מאיר שמעוני: שאלת על מבשרת, יש קשיים זה לא פשוט.

מאיר שמעוני: הנושא הזה לא ברור ומובן מאליו ויש לא מעט קשיים.

מאיר שמעוני: כשקרה האירוע וצירפתי אחד ועוד אחד ועוד אחד חשבתי מה אני עושה לטובת הילדים.

משה באטה: אני יודע שמערכת החינוך עושה כמיטב יכולתה לקלוט את ילדי העולים.

משה באטה: אבל במקרה הזה, במקום להוציא את הילדים האתיופים, למה לא נקטתם צעדים כדי להוציא את הצוות שידע על המקרה והסתיר?

משה באטה: למה לא הוצאתם את הצוות והשארתם את הילדים על מנת שאנשים אחרים ילמדו מהתופעה הזאת?

משה באטה: למה לא הוצאתם את הצוות שמטפל, שראה, שהסתיר?

מיכאל מלכיאור: מנהל המחוז בוודאי יגיד שהם לא סיימו את העבודה.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שזאת תהיה התוצאה.

מיכאל מלכיאור: צריך לתת לצוות לסיים את עבודתו.

משה באטה: היה צריך להשעות אותם בינתיים.

מיכאל מלכיאור: צריך לתת לצוות להמשיך לעבוד.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאפשר היה לעבוד הרבה יותר מהר.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שאם היו שמים מנהל ראוי ומכניסים אנשים שיטפלו אחרת, אז כן יכלו להגן על הילדים ולאפשר להם להישאר במקומם.

מיכאל מלכיאור: זה גם היה נותן להורים תחושה טובה.

מיכאל מלכיאור: אתם יודעים, יש גם דבר שנראה.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שהכל נעשה כשורה.

מיכאל מלכיאור: גם אם ראש המועצה דואג למה שיהיה כתוב בעיתון, זה לא מה שצריך לכוון את העשייה הפדגוגית.

עמיהוד בהט: הכל נעשה משיקולי טובת הילדים בלבד.

מיכאל מלכיאור: יש גם מסר במה שקרה.

מיכאל מלכיאור: קרה פה דבר, קרה פה מעשה.

מיכאל מלכיאור: יש פה ילדים שהתעללו בהם.

מיכאל מלכיאור: כנראה התעללו בצורה חמורה רק בילדים האתיופים.

מיכאל מלכיאור: מה נעשה בפועל?

מיכאל מלכיאור: בפועל כל מי שפגע ואחראי – אני כבר לא מדבר על הילדים שפגעו.

מיכאל מלכיאור: מדובר בילדים קטנים ומטפלים בהם באמצעים הפדגוגיים.

מיכאל מלכיאור: הבנתי ממנהל המחוז שהם קיבלו את מלוא הטיפול והעונש.

מיכאל מלכיאור: זה לא העניין שלנו.

מיכאל מלכיאור: לנו יש עניין עם הנהלת בית הספר.

מיכאל מלכיאור: הנהלת בית ספר שאולי ידעה ושתקה.

מיכאל מלכיאור: מיידית צריך לפעול.

מיכאל מלכיאור: אם היו מחליפים את הנהלת בית הספר, היו מכניסים אנשים ראויים לתפקיד, יתכן שאפשר היה להשאיר את הילדים ולא להגיד שלא מסוגלים להגן על הילדים במקום הזה וזה לא לטובתם להיות במקום הזה.

מיכאל מלכיאור: אודי, אתה יכול לעשות תנועות כמה שאתה רוצה.

מיכאל מלכיאור: אני אומר את זה בגלל שאני מעריך את מסירותך לנושא.

איינאו פרידה סנבט'ל: אני בטוח שאם לא היה מדובר בילדים אתיופים, הטיפול היה אחר.

תרצה יהודה: אני מפקחת על קליטת תלמידים עולים במחוז ירושלים ומנח"י במשרד החינוך.

תרצה יהודה: אני מלווה את בית הספר הזה זאת השנה הרביעית.

תרצה יהודה: אכן יש כאן כמה פרטים שמאוד חשוב שהם ייאמרו כאן.

תרצה יהודה: השאלות מעידות על כך שחסר מידע וחבל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מנסים לדלות מידע ולא מצליחים.

תרצה יהודה: אני רוצה להציג את התמונה בכללותה ממש מראשיתה.

תרצה יהודה: יש לנו עיקרון ברזל שאנחנו משבצים את הילדים העולים ממרכז הקליטה בבתי הספר הטובים ביותר בשני המחוזות.

תרצה יהודה: נעשית בדיקה וזה לא סתם.

תרצה יהודה: מנהל בית ספר יכול לומר שהוא רוצה תלמידים עולים כי יש לו מצוקה של תקנים אבל אם אני יודעת שבית הספר לא מסוגל ואז הילדים לא יכנסו לכאן.

תרצה יהודה: זה כלל ברזל שאנחנו מחפשים את בתי הספר הטובים ביותר.

תרצה יהודה: אם זה בית ספר פלך, בית ספר הימלפרב, ישיבת נתיב מאיר.

תרצה יהודה: יש לנו מעל 100 תלמידים בעיר מודיעין.

תרצה יהודה: יותר מזה.

תרצה יהודה: גם אחרי שהכנסנו תלמידים לבית ספר מסוים ואנחנו מגלים בהמשך הדרך שבית הספר לא מתפקד למרות התערבות שלנו, למרות מאמצים גדולים לא להוציא את הילדים, כשאנחנו רואים שטובת הילדים מחייבת להוציא אותם מבית הספר אנחנו לא מהססים.

תרצה יהודה: לוקחים את הילדים ומעבירים אותם לבית ספר טוב.

תרצה יהודה: בעניין הזה טובת הילדים עומדת לנגד עינינו.

תרצה יהודה: מה קרה בבית ספר אריאל?

תרצה יהודה: בקיץ האחרון ראינו שהקליטה של התלמידים בבית ספר אריאל היא לא כמו שאנחנו רוצים.

תרצה יהודה: למרכז הקליטה מבשרת ציון יש שם טוב בכל הארץ וידוע שממבשרת ציון מגיעים התלמידים הטובים ביותר מכל מרכזי הקליטה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים את זה כי כל מי שבא לראות קליטה טובה, מראים לו את המרכז במבשרת.

תרצה יהודה: זה לא בכדי כי אנחנו נלחמים בשיניים כדי שזה יקרה ועובדים ימים ולילות למען העניין.

תרצה יהודה: בחופשת הקיץ הוחלט שאת התלמידים הוותיקים אנחנו נעביר לבית ספר אחר.

תרצה יהודה: מתוך 40 התלמידים היו כ-20 תלמידים ותיקים שהיו כבר שנתיים בארץ ועוד 3 ילדים שבאו מהגנים והכנסנו אותם לשילוב בכיתה א' רגילה.

תרצה יהודה: לאחר מכן הוחלט להכניס כיתה של תלמידים חדשים שהגיעו במהלך הקיץ לארץ.

תרצה יהודה: ההחלטה הראשונית במחוז היתה להוציא את הוותיקים ולא להכניס תלמידים חדשים לבית הספר באריאל.

תרצה יהודה: זאת החלטה קשה משום שזה מחייב פיזור של כל הילדים מחוץ למבשרת.

תרצה יהודה: ראינו שהיה קשה להכניס לבית הספר תהליכים מאוד מאוד רציניים כדי שבית הספר יקלוט את התלמידים כמו שצריך.

תרצה יהודה: ביולי הוחלט שמתחלף מנהל בית הספר.

תרצה יהודה: פגשתי את המנהל והיתה תחושה שמתחילים משהו חדש.

תרצה יהודה: ניתן הזדמנות נוספת לבית הספר.

תרצה יהודה: הוחלט להשאיראת התלמידים הוותיקים ולהכניס כיתה נוספת של ילדים קטנים בני 6 עד 9, על מנת שלא נצטרך להסיע אותם ברחבי המחוז.

תרצה יהודה: אם יש בית ספר ליד הבית, נשבץ אותם בבית הספר הזה וניתן להם ליווי צמוד.

תרצה יהודה: מה זה ליווי צמוד?

תרצה יהודה: ראשית, ביקורים תכופים שלי.

תרצה יהודה: יש דוחות ויש תיעוד של הביקורים האלה בניסיון לבנות תכנית התערבות מאוד אינטנסיבית הכוללת השתלמות מוסדית למורים, מעורבות הורים של קהילת מבשרת ציון, עבודה עם תלמידי בית הספר, כדי לקלוט את התלמידים בצורה הטובה ביותר.

תרצה יהודה: הכנסנו משם מדריכה מטעמנו ליום בשבוע.

תרצה יהודה: זה דבר נדיר כי בדרך כלל מדריכה עוברת בין 7 או 8 בתי ספר.

תרצה יהודה: אבל בית הספר הזה, בגלל הקדימות שלהם, הוספנו להם מדריכה.

איינאו פרידה סנבט'ל: מה זה עוזרים להם?

איינאו פרידה סנבט'ל: החליפו להם את בית הספר ולא הודיעו להורים.

מיכאל מלכיאור: לא קיבלת רשות דיבור.

תרצה יהודה: הכנסנו מגשר, מורה עולה יוצא אתיופיה, מטעם המחלקה למורים עולים וגם בת שרות לאומי שגם באה מקרב העדה.

תרצה יהודה: באמת ניסינו ליצור קליטה כמו שצריך וקבלה של הילדים האלה.

תרצה יהודה: לצערנו הרב זה לא עבד.

תרצה יהודה: בית הספר היה במשבר מאוד גדול עם כניסתו של המנהל החדש.

תרצה יהודה: בפורים הוחלט במחוז להוציא את הילדים מבית הספר.

תרצה יהודה: גם המחנכות של כיתות העולים ממש זעקו וביקשו להוציא את הילדים.

תרצה יהודה: אכן התקבלה החלטה להוציא את התלמידים מבית הספר עוד לפני שנודע לנו על ההתעללות המינית.

תרצה יהודה: איש לא ידע על ההתעללות הזאת, גם לא מנהל בית הספר.

מיכאל מלכיאור: ההתעללות נמשכה חודשים?

תרצה יהודה: כנראה שהיא היתה במשך חודש או חודש וחצי, כאשר מחנכת הכיתה היתה בחופשת לידה.

תרצה יהודה: כשהמחנכת חזרה מחופשת לידה, איכשהו הדברים הגיעו אליה.

תרצה יהודה: זה היה לפני פסח.

תרצה יהודה: עוד לפני פורים היתה החלטה להוציא את הילדים וכבר היתה סגירה עם בתי הספר, שהילדים האלה יוצאים.

תרצה יהודה: אז התערב ראש המועצה והוא הבטיח שהוא יעשה תהליך בתוך בית הספר.

תרצה יהודה: נכנסה יועצת ארגונית, בנינו תכנית התערבות מאוד רצינית כדי לראות איך אנחנו מרימים את העסק מחדש.

מיכאל מלכיאור: החלטתם להוציא או שלא החלטתם להוציא?

תרצה יהודה: אני אומרת שבפורים הוחלט להוציא.

מיכאל מלכיאור: ואחרי פורים שוב הכנתם תכנית איך לא להוציא?

תרצה יהודה: כן.

תרצה יהודה: אז בנינו תכנית הבראה.

תרצה יהודה: אז קרה המשבר הזה.

מיכאל מלכיאור: להבין את הנתונים זה טוב.

עמית ליאור: אני מנהל מרכז הקליטה.

עמית ליאור: קודם כל אני לציין שכל ההחלטות שהתקבלו לגבי הילדים בבית הספר התקבלו בשיתוף פעולה שלנו עם משרד החינוך.

עמית ליאור: בכל הנושא הזה אנחנו עובדים בשיתוף מלא איתם.

עמית ליאור: לכן קצת לא נוח לי שכל החיצים שמופנים אליהם.

עמית ליאור: באמת יש נתונים שחסרים ותרצה השלימה אותם.

עמית ליאור: צריך להבין שהמקרה הספציפי האחרון נפל על עוד שרשרת של מקרים שהיו בבית הספר מבחינת הקליטה של העולים שלנו.

עמית ליאור: מבחינת אקלים בית ספרי של יחסים בצוות שלא קשורים למרכז הקליטה ולעולים.

עמית ליאור: אני מחזק את מה שתרצה אמרה.

עמית ליאור: היו אירועים שהגיעו לשיאם, בלי שום קשר למקרה.

עמית ליאור: זה היה בסביבות מרץ ופורים.

עמית ליאור: הגענו לראש המועצה בעניין הזה.

עמית ליאור: היו דיונים עם משרד החינוך ועם ראש המועצה במגמה להוציא את התלמידים מבית הספר.

עמית ליאור: בסופו של דבר החלטנו שלא להוציא את הילדים מבית הספר, למרות שהילדים לא הרגישו שם טוב, כי ראינו בזה כישלון של הישוב.

עמית ליאור: בית ספר יחיד שקולט עולי אתיופיה לא מסוגל - - -

מיכאל מלכיאור: זה באמת כישלון.

עמית ליאור: כיוון שראש המועצה הבטיח ונכנס באופן אישי לפעילות בבית הספר אמרנו שניתן עוד הזדמנות.

עמית ליאור: צריך להבין שברגע שהתפוצצה הפרשה הזאת – אליי, הדיווח הגיע בשבוע שאחרי פסח, לפני יום השואה.

מיכאל מלכיאור: זה כמה וכמה שבועות לאחר שנודע לכולם.

עמית ליאור: אני חושב שכולם צריכים לדייק בזמנים.

מאיר שמעוני: מנהלת בית הספר ידע ממש לפני פסח.

מיכאל מלכיאור: אבל פה אנחנו מדברים על כך שכמה שבועות אחרי זה נודע למנהל מעון הקליטה.

עמית ליאור: אני לא נכנס לעניין הבדיקה של משרד החינוך.

עמית ליאור: ברור שהיתה בעיה.

עמית ליאור: חלק מהבעיה היתה העובדה שהיתה מורה מחליפה.

עמית ליאור: אני לא נכנס לעניין הזה.

עמית ליאור: ברגע שזה נודע לנו פנינו לפי הנהלים שלנו - - -

מיכאל מלכיאור: מורה מחליפה של הילדים האתיופים.

עמית ליאור: כן.

מיכאל מלכיאור: אבל הבעיה היא גם אצל מי שפוגע.

מיכאל מלכיאור: זאת בעיה הרבה יותר עמוקה.

מיכאל מלכיאור: זאת לא רק בעיה של מורה מחליפה.

עמית ליאור: אני, באופן אישי, לא רוצה להיכנס עכשיו לסוגיה של המורה המחליפה.

עמית ליאור: אני רק רוצה להגיד שברגע שהתפוצצה הפרשה הזאת ועוד לפני כן, הקמנו במרכז הקליטה ועד הורים לילדים שלנו.

עמית ליאור: בעקבות החשיפה של הפרשה הזאת כינסנו את ועד ההורים ואת ההורים לשיחה.

עמית ליאור: ההורים החליטו לא לשלוח את הילדים לבית הספר ואני הסכמתי איתם.

עמית ליאור: אמרתי שההורים איבדו לגמרי את ההורים בבית הספר.

עמית ליאור: במידה מסוימת הם איבדו גם את האמון בי כי אחרי הבטחות והסברים על תכניות שיפור ושיקום פתאום מתגלה כזאת פרשה.

עמית ליאור: קשה להסביר להורים שהפרשה היתה כבר לפני חודשיים והיא קרתה במקביל לכל מה שקרה.

עמית ליאור: המצב בבית הספר היה כזה שאני וגם ההורים לא היינו מוכנים לשלוח את הילדים.

עמית ליאור: עם כל הכבוד למשמעויות של חבר הכנסת מולה ציין, לא רצינו שזה יהיה על גב הילדים.

עמית ליאור: בית הספר לא ערוך לקלוט עכשיו עולים ואין זמן עכשיו להיכנס לתכניות.

עמית ליאור: אנחנו כבר כמעט לקראת סוף השנה.

עמית ליאור: מבחינתי, והיה לי גם גב של ההורים, לא היינו מוכנים לשלוח את הילדים.

אבי מספין: אני מהאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

אבי מספין: אני רואה שהדיון הזה מתנהל פה בנינוחות.

מיכאל מלכיאור: כך אנחנו מנהלים דיונים בוועדה.

אבי מספין: אני מכיר דיונים אחרים כשהאמוציות, גם שלך אדוני היושב ראש, עולות.

אבי מספין: אם ניקח לדוגמה את הדיון על האולפנים.

אבי מספין: אנחנו מדברים על תקיפה מינית של ילדים.

אבי מספין: אני מאמין שלרובנו יש ילדים וגם לי.

אבי מספין: לא חשוב כרגע אם מדובר באתיופים או לא, מדובר בילדים.

אבי מספין: אני רוצה שכולם יתייחסו לעניין כאילו מדובר בילד שלהם, שתקפו את הילד שלהם מינית.

אבי מספין: אני לא מאשים אף אחד כרגע אלא מדבר בצורה כללית.

אבי מספין: מה היו עושות כל המערכות או ההורים עצמם אם היה מדובר בילד שלהם?

אבי מספין: בשורה התחתונה המערכת מענישה את הילדים שהותקפו מינית וגם 40 תלמידים יוצאי אתיופיה שהוצאו מבית הספר.

אבי מספין: עמית אמר שההורים הסכימו לכך, אני לא יודע אם כל ההורים הסכימו.

אבי מספין: אבל מדובר ב-8 ילדים שהותקפו מינית.

אבי מספין: נניח שההורים שלהם הסכימו שיוציאו אותם אבל לא יכול שכל ה-40 ההורים, בשלב הקריטי של לימודי ילדיהם, יסכימו שהילדים יצאו מבית הספר.

עמית ליאור: אני מתקן אותך, זה יכול להיות.

עמית ליאור: כינסנו את כל ההורים וכל ההורים הסכימו.

עמית ליאור: אני אומר לך שזה היה בצדק.

אבי מספין: קודם כל אני לא מקבל את הטענה שלך שאנחנו מדברים בנינוחות.

אבי מספין: זה נכון שבדיון על האולפנים, כשיושבים 15 חברי כנסת, אז הטונים אחרים.

אבי מספין: אבל בוועדה הזאת זה תמיד הטון שלנו.

אבי מספין: אגב גם הטון שלך הוא נינוח.

אבי מספין: גם כשאתה אומר דברים חריפים אתה אומר אותם בנינוחות.

אבי מספין: דברי חכמים נשמעים כך.

אבי מספין: זה לא אומר שאתה לא מרגיש צעקה חמורה על המעשה הנפשע והנוראי שקרה בבית הספר.

אבי מספין: בכל זאת, אנחנו חייבים לשמוע את הצדדים ולהבין מה שקרה.

אבי מספין: לאחר ששמעת את הגורמים, אתה משוכנע שמה שנעשה זאת ענישה לילדים?

אבי מספין: זה מה אמרת.

אבי מספין: אני מוכרח להגיד לך שאני לא משוכנע שזה כך.

אבי מספין: אני משוכנע שכן.

מיכאל מלכיאור: אני לא אומר שהטיפול נכון או לא נכון.

מיכאל מלכיאור: מהדברים שאמרו מנהל המחוז ונציגי משרד הקליטה, לא הבנתי את מה שאתה הבנת.

מיכאל מלכיאור: הבנתי שיש פה בית ספר שהיה בעייתי מלכתחילה.

מיכאל מלכיאור: שהיתה החלטה כבר בקיץ לא להביא לשם ילדים.

מיכאל מלכיאור: שהגיע מנהל חדש והחליטו שעם מערכת הסיוע ניתן כן לקלוט את הילדים.

מיכאל מלכיאור: אחר כך היתה החלטה בפורים להוציא את הילדים.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שזאת היתה טעות שלא ביצעו מה שהחליטו, אבל זה נעשה.

מיכאל מלכיאור: אחר כך קרה מה שקרה וקיבלו החלטה אחראית שבית הספר הזה פשוט לא מסוגל לתת מענה.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא, האם אתה, כפדגוג, מבין שבבית הספר הזה הילדים האלה חשופים לסכנה והם בסביבה בטיחותית איומה ושיכולים לקרות מעשים נוראים כאלה וגם יש השתקה מסוימת של המקרה מצד המערכת?

מיכאל מלכיאור: האם אתה היית שולח את הילדים שלך לבית הספר הזה אחרי שזה קרה?

מיכאל מלכיאור: או, האם הילדים והוריהם תופסים את הדבר הזה כענישה שלהם למה שקרה?

מיכאל מלכיאור: אני לא הבנתי כך.

אבי מספין: כהורה, אני כן תופס את זה כענישה.

אבי מספין: לשאלתך, אדוני היושב ראש, כאשר יש סכנה בבית הספר לא מוציאים את האנשים שנפגעו, מוציאים את הפוגעים.

אבי מספין: אני לא שמעתי שהתלמידים שתקפו הוצאו מבית הספר.

אבי מספין: תקנו אותי אם אני טועה.

אבי מספין: יכול להיות שהם ממשיכים ללמוד.

אבי מספין: לדעתי זאת ענישה וזה גם מעביר מסר לא טוב.

מיכאל מלכיאור: המסר ודאי לא טוב.

אבי מספין: בבית הספר הספציפי הזה – אם היה מדובר בילדים מבוגרים יותר זה היה מגיע למצב פלילי.

אבי מספין: בגלל שהם קטינים משאירים את הפוגעים ומוציאים את אלה שהותקפו.

אבי מספין: מעבר לכך מוציאים גם את כל שאר התלמידים באמצע שנת הלימודים.

מיכאל מלכיאור: אבל אתה שומע את ההקשר.

אבי מספין: אני מבין את זה, זה לא אומר שאני מקבל את זה, כי הם מפסידים לימודים.

אבי מספין: אף אחד לא יחזיר להם את השעות האלה.

עמית ליאור: ההורים לא שלחו את הילדים לבית הספר.

אבי מספין: זה לא קרה מייד, זה לקח זמן.

משה באטה: בהתחלה חשבתי כמו החבר שלי.

משה באטה: חזרתי עכשיו מחופשה ולא ראיתי את הכתבות.

משה באטה: מה שמקומם הוא שבית הספר מלכתחילה לא היה ערוך לקלוט את העולים.

משה באטה: יש פה פשלה מסוימת של משרד החינוך.

משה באטה: מר אודי בהט ומר מאיר, אני מקבל את ההסבר של עמית ותרצה, אבל אנחנו רצינו לשמוע ולדעת כדי שהמסר הזה יעבור לבתי ספר אחרים ולאנשים אחרים.

משה באטה: אלה אותם אנשים שהיו רשלנים והם צריכים לתת את הדין.

משה באטה: בעיניי זאת הנקודה המרכזית ביותר.

משה באטה: לגבי שאר הדברים, אם אנשים קיבלו החלטה ביחד - - -

אבי מספין: משה, אתה ממונה על יוצאי אתיופיה בסוכנות היהודית.

אבי מספין: אתה חלק מהמערכת.

אבי מספין: השאלה, אתה שממונה על יוצאי אתיופיה - - -

קריאה: הוא שמע רק היום.

אבי מספין: שמעת רק היום?

אבי מספין: משה באטה?

אבי מספין: אני אומר לך שחזרתי מחופשה.

אבי מספין: הייתי חודש באתיופיה וחזרתי אתמול לעבודה.

איינאו פרידה סנבט'ל: אני רוצה לדבר כאיינאו ולא כעיתונאי.

איינאו פרידה סנבט'ל: אני הבאתי את הסיפור לערוץ 1.

איינאו פרידה סנבט'ל: אני לא רוצה להתייחס כי הדברים כבר נאמרו.

איינאו פרידה סנבט'ל: אני רק מציע לך שאם באמת רוצים לבדוק את הקליטה של עולי אתיופיה, תבדוק איך עובדות ועדות ההשמה.

איינאו פרידה סנבט'ל: לוקחים בן אדם מהרחוב ואומרים לו שיתרגם.

איינאו פרידה סנבט'ל: שנית, איך עושים אבחון פסיכולוגי לעולי אתיופיה?

איינאו פרידה סנבט'ל: הוא קשה שפה ולכן הוא חשוד.

איינאו פרידה סנבט'ל: אנחנו מטבענו ומהמסורת לא מתחצפים.

איינאו פרידה סנבט'ל: אנחנו ישר מוגדרים כבעייתיים.

איינאו פרידה סנבט'ל: אני חושב שאם אתם רוצים שהקליטה תהיה נכונה, צריך לקיים דיון מעמיק בנושא של ועדות ההשמות.

איינאו פרידה סנבט'ל: אני מכיר הרבה תיקים שבהם לקחו אדם מהרחוב.

איינאו פרידה סנבט'ל: זה היה בניגוד לחוק, ואמרו לו שיתרגם.

איינאו פרידה סנבט'ל: האישה חותמת בלי להבין.

איינאו פרידה סנבט'ל: זה מה שמשרד החינוך עושה כלפי עולי אתיופיה.

איינאו פרידה סנבט'ל: אם זה היה מדובר בקהילה אחרת, לא היו עושים את זה.

איינאו פרידה סנבט'ל: באשר לתקיפה המינית, כל ההנהלה ידעה.

איינאו פרידה סנבט'ל: אם המורה לא היתה מדווחת על מה שקרה, לא היה יוצא הסיפור הזה.

איינאו פרידה סנבט'ל: אותה מורה מאוימת על ידי משרד החינוך בגלל שהיא חשפה.

תרצה יהודה: אתה אומר דברים לא נכונים.

איינאו פרידה סנבט'ל: יש לי שיחה מוקלטת ממישהו, אני לא אומר סתם.

תרצה יהודה: אתה אומר דברים לא נכונים.

מיכאל מלכיאור: לא צריך כל כך להיבהל.

מיכאל מלכיאור: זה קרה בעבר כמה וכמה פעמים.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע אם זה קרה פה, אבל קרו מקרים שמנהלים ומורים דיברו סביב השולחן הזה - - -

עמיהוד בהט: במקרה הזה משרד החינוך נתן גיבוי כולל תמיכה נפשית למורה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים להגיע לסיכום הדיון.

ריקי לוין: אני מנהלת את האגף לפניות הציבור במשרד החינוך.

ריקי לוין: מוניתי על ידי המנכ"לית של משרד החינוך לשמש כבודקת לאירועים שקרו.

ריקי לוין: אני יכולה לספר לכם שהמנכ"לית שלנו, שלומית עמיחי, היתה מאוד מזועזעת ממה שקרה.

ריקי לוין: היא אפילו לא יכלה לתאר את הדברים שקרו.

ריקי לוין: התחושה שלי היתה שהיא באמת מבקשת לבדוק את הדברים לעומק.

מיכאל מלכיאור: מתי?

ריקי לוין: סליחה, קיבלתי ממנה שיחת טלפון לפני 10 ימים.

ריקי לוין: התחלנו כבר לבדוק את הדברים ברמה של התעדכנות עם הגורמים השונים.

מיכאל מלכיאור: מתי תסיימו את עבודתכם?

ריקי לוין: אני מאוד מבקשת לאפשר לנו לעשות את עבודתנו נאמנה כי אנחנו באמת רוצים להיפגש עם הרבה גורמים.

מיכאל מלכיאור: אני שוב שואל, מתי אתם מתכוונים לסיים?

ריקי לוין: אני לא רוצה להתחייב אבל אני מניחה שסדר גודל של חודש וחצי.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם את הדיון.

מיכאל מלכיאור: אבי, אני שותף לביקורת שלך על הנינוחות של התגובה פה.

מיכאל מלכיאור: אחרי ששמעתי את הגורמים השונים – עם יד על הלב, אם היה קורה דבר כזה של התעללות מינית מתמשכת בילדים חסרי ישע בגיל הזה בעדות אחרות במדינת ישראל, לא בטוח שהיתה יכולה לעבור תקופת זמן כזאת.

מיכאל מלכיאור: גם אם נאמר שיש זעזוע, לא בטוח שלא היו מסיקים מסקנות הרבה יותר נחרצות והרבה יותר מהירות עם תחושת דחיפות אחרת לגמרי.

מיכאל מלכיאור: אני לא בטוח.

מיכאל מלכיאור: חס ושלום אני לא חושב שמישהו פה חשוד בגזענות, אבל יש פה איזה דרכו של עולם, מבינים שיש בעיות ולוקחים את הזמן.

מיכאל מלכיאור: כמובן שיש דברים שצריכים לבדוק לעומק.

מיכאל מלכיאור: אני לא נכנס לכל הסוגיה של ההשמה של ילדי אתיופיה.

מיכאל מלכיאור: אני מטפל בנושא של ילדים אתיופים מאז תחילת העלייה מאתיופיה ומאוד מאוד מדאיג אותי מה שקורה בשטח, על אף הרצון הטוב של אודי ושל אנשים אחרים במשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: אבל יש משהו בנינוחות הזאת שאי אפשר לסבול.

מיכאל מלכיאור: גם אם נעשו כל התהליכים, ואני באמת מקבלת את מה שאת אומרת, שנעשו תהליכים במשך השנה וההחלטות היו בגדר הסבירות.

מיכאל מלכיאור: גם אם זה נכון וגם אם ההחלטה האחרונה היתה נכונה, אבל זה לא נראה נכון.

מיכאל מלכיאור: בעיניי הציבור זה שולח מסר.

מיכאל מלכיאור: יש התעללות מתמשכת בילדים, מוציאים את כלל הילדים האתיופים.

מיכאל מלכיאור: יש משהו לא נכון במסר הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו בוועדה לא יכולים לעשות עם זה הרבה.

מיכאל מלכיאור: התקבלה החלטה על דעת ההורים, על דעת המרכז, על דעת כל המטפלים, על דעת משרד החינוך ואנחנו לא יכולים להחזיר את הגלגל אחורה.

מיכאל מלכיאור: קודם כל אני מאיץ במשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: תטפלו בזה בדחיפות, כאילו אלה הילדים שלנו.

מיכאל מלכיאור: באותה דחיפות ובאותה מסירות כי הם באמת ילדים שלנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לדעת ולעקוב אחר התוצאות של הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לדעת בכל חומרת הדין, שהאנשים האחראים, או שידעו ושתקו, שהם יבואו על דינם.

מיכאל מלכיאור: קרה מעשה נבלה בישראל בצורה חמורה ביותר.

מיכאל מלכיאור: אפילו מבחינת התקשורת.

מיכאל מלכיאור: טוב שמישהו חשף את הסיפור אבל אין פה כותרות כמו שהיו במקרים של התעללות מתמשכת.

מיכאל מלכיאור: אתם לא אמונים על כלל התקשורת הישראלית וטוב שיש ערוץ 1 בישראל.

מיכאל מלכיאור: עובדה שאני קיבלתי את זה רק בסוף השבוע במכתב מחבר הכנסת שלמה מולה אחרת לא הייתי יודע מזה בכלל.

מיכאל מלכיאור: לכן שמנו דברים אחרים בצד כי אנחנו חושבים שהדבר הזה צריך טיפול עומק.

מיכאל מלכיאור: לשאלות היותר עמוקות זה לא המקום.

מיכאל מלכיאור: זה דיון דחוף על המקרה שקרה.

מיכאל מלכיאור: דיון לעומק על השמה ועל מבדקים פסיכולוגים וכל הטיפול בקליטה האתיופית אנחנו נעשה דיון יותר מעמיק ויותר רחבה.

מיכאל מלכיאור: ננסה להבין וננסה לעזור איפה שאפשר לעזור.

מיכאל מלכיאור: אני קורא למשרד החינוך לסיים במהירות את הבדיקה.

מיכאל מלכיאור: אני לא אומר שצריך לחרוץ דין מבלי לבדוק את כל הפרטים אבל יש הבדל אם שמים את הבדיקה בצד ומתחילים לעבוד עוד חודש.

מיכאל מלכיאור: דבר שקרה כבר לפני פסח, היה לבוא עם תשובות לקראת שבועות.

מיכאל מלכיאור: בני ישראל הלכו כל הדרך מיציאת מצרים ועברו את ים סוף והגיע עד להר סיני, הכל ב-7 שבועות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חייבים פה לפעול.

מיכאל מלכיאור: האמת והצדק חייבים גם להיראות.

מיכאל מלכיאור: המסר לכלל המערכת הוא מסר לא חינוכי ולא נכון.

מיכאל מלכיאור: שוב, אני מקבל את המסירות ותום הלב של כל הגורמים שיושבים פה מסביב לשולחן.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נקיים מעקב.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מכם להודיע לנו, לי, למזכירות הועדה ולחבר הכנסת שלמה מולה, על מה שקורה בעניין הזה ויחד עם כולכם נקבע דיון יותר מעמיק בכלל הנושאים שעלו בעקבות המקרה המזעזע הזה.

מאיר שמעוני: אני לא אוסיף על מה שנאמר.

מאיר שמעוני: בהחלט המקרה חמור וקשה.

מאיר שמעוני: אף אחד לא יושב על זרי הדפנה ואין פה נינוחות גם ברמה של התהליך.

מאיר שמעוני: מעבר לבדיקה של המנכ"לית ישנה גם בדיקה מטעמי.

מאיר שמעוני: הוועדה הזאת כבר עובדת.

מאיר שמעוני: אני חייב לציין שההחלטה היתה החלטה מקצועית נטו לטובת הילדים.

מיכאל מלכיאור: לא אמרנו שלא.

מאיר שמעוני: הדבר הרביעי שרציתי להגיד - - -

מיכאל מלכיאור: אנחנו אחרי הסיכום.

מאיר שמעוני: הבטחת לי.

מיכאל מלכיאור: הבטחתי לך משפט אבל בינתיים אמרת הרבה משפטים.

מאיר שמעוני: לגבי הצוות.

מאיר שמעוני: רציתי לציין שבית הספר הוא בית ספר במשבר ועם קשיים.

מאיר שמעוני: גם אם היו מחליפים את המנהל, זה לא היה פותר את הבעיה לטובת הילדים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא חשבנו אחרת.

מאיר שמעוני: לכן, עתידו של בית הספר, מבחינת המשרד, יעלה לדיון לגבי מה שיהיה בהמשך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו הבנו את הדברים.

מיכאל מלכיאור: בתחילת הדיון דיברת דברים החלטיים וברורים לגמרי.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם.