ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 442, 2008-05-26 09:00

יצחק גלנטי: בוקר טוב לכולם.

יצחק גלנטי: אני שמח להמשיך את הדיון לקראת כינוס ועדת העבודה, הרווחה והבריאות מיום 30 במאי 2006.

יצחק גלנטי: אז בעצם הדיון לא הגיע לכלל סיכום סופי כי בשעתו היושב ראש הקודם חבר הכנסת משה שרוני היה אמור לבוא בדברים עם שר הבריאות ועם נציגי האוצר כדי לסכם אפשרות צבירת המימון השנתי ל-4 או ל-5 שנים.

יצחק גלנטי: על כל פנים, זה היה אז, ובשלב זה נחזור לדיון שהוא במסגרת יום השמיעה הארצי 2008:

יצחק גלנטי: מימון מכשירי שמיעה למבוגרים, בפרוטוקול 442.

יצחק גלנטי: אני מבקש לאפשר לארגון "בקול" בראשות אחיה קמארה להציג את המצב נכון להיום מבחינתם.

אחיה קמארה: תודה שזימנת את הישיבה הזאת.

אחיה קמארה: אנחנו מציינים מחר את יום השמיעה הארצי בפעם החמישית מתוך הכרה רשמית של משרד הבריאות ושל שאר משרדי הממשלה ומתוך הבנה שיש בישראל 700 אלף אנשים כבדי שמיעה, שרובם מבוגרים.

אחיה קמארה: שומעים אותי?

יצחק גלנטי: עכשיו שומעים טוב יותר.

אחיה קמארה: זאת המטרה של הישיבה.

אחיה קמארה: בישראל יש 700 אלף אנשים עם ירידה בשמיעה, רובם מבוגרים – אחד מכל שלושה אנשים מעל גיל 65 הוא אדם כבר שמיעה, ומשרדי הממשלה הבינו שחייבים לעשות מאמץ מרוכז כדי להגביר את המודעות הציבורית לחשיבות של שיקום שמיעתי.

אחיה קמארה: ארגון "בקול" מנסה כבר שנים יחד עם אש"ל, ד"ר אורנה ערן ואנשים נוספים לשפר את המצב העגום מאוד שקיים היום בהקשר של מימון מכשירי שמיעה.

אחיה קמארה: מכשיר שמיעה הוא אביזר השיקום מספר אחד של אנשים כבדי שמיעה; החיים שלי בלי מכשירי שמיעה לא היו חיים, אני לא יכול לתאר את זה אחרת.

אחיה קמארה: אם לא היו מכשירי שמיעה לא הייתי יכול ללמוד, לא הייתי יכול לעבוד ולא הייתי יכול לשבת פה בישיבה ולהבין את מה שנאמר.

אחיה קמארה: מחיר ממוצע של מכשיר שמיעה הוא כ-7,000 שקלים.

אחיה קמארה: במסגרת חוק הבריאות שנחקק ב-1995 הוקצו 625 שקלים כהחזר דרך קופת החולים לאדם שקונה מכשיר שמיעה.

אחיה קמארה: הסכום הזה לא התעדכן מאז 95'.

אחיה קמארה: אז הוא היווה כשליש מעלות של מכשיר השמיעה.

אחיה קמארה: אבל אנחנו נמצאים ב-2008, הטכנולוגיה של מכשירי השמיעה מאוד התפתחה, המחירים עלו מאוד, והיום ההחזר נמוך מ-10% מעלות של מכשיר שמיעה.

אחיה קמארה: חשוב להדגיש שבארצות אחרות מכשירי השמיעה הם חינם: באנגליה, באוסטרליה, בגרמניה, בבלגיה, בהולנד, וכמובן בכל מדינות סקנדינביה.

אחיה קמארה: אנחנו לא מבקשים חינם – היינו רוצים, אבל אנחנו מבינים שזה תהליך.

אחיה קמארה: כבר כמה שנים אנחנו מבקשים הצעה מאוד פשוטה: במקום התקנה הבלתי סבירה שנקבעה בזמנו, שלפיה פעם בשנה אדם זכאי ל-625 שקלים, אנחנו מבקשים לצבור את הסכום ולקבל אותו אחת לארבע שנים.

אחיה קמארה: התקנה הזאת בלתי סבירה משום שאדם לא מחליף מכשיר שמיעה אחת לשנה.

אחיה קמארה: במקרה של צבירה 625 כפול 4 זה 2,500 שקלים, ואם קצת יתעדכן הסכום ל-700 שקלים כפול 4 זה כמעט 3,000 שקלים.

אחיה קמארה: זאת בקשה מאוד סבירה; הכסף לכאורה הוקצה ב-95', היה רצון לתת עזרה לאנשים כבדי שמיעה, אבל הוא לא ממומש.

אחיה קמארה: המטרה שלנו היא שמהישיבה הזאת יצא קול שדורש ממשרד הבריאות וממשרד האוצר לממן סוף-סוף את הנושא הזה כדי שיהיה פתרון לאנשים כבדי שמיעה שלא יכולים לרכוש מכשירי שמיעה – ומדובר על הרבה אנשים.

אחיה קמארה: במסגרת הביטוחים המשלימים יש עזרה נוספת, תלוי בקופה ובביטוח המשלים.

אחיה קמארה: אבל מדובר בביטוח פרטי לכל דבר – אנחנו משלמים כל חודש כסף כדי לקבל את זה.

אחיה קמארה: אין לזה קשר לביטוח הממלכתי, לפי חוק הבריאות הממלכתי.

אחיה קמארה: צריך לזכור ש-20% מתושבי ישראל, שהם בדרך-כלל אנשים חסרי אמצעים, הם אנשים שאין להם גם הסיוע הזה.

אחיה קמארה: לכן כל-כך חשוב לנו להגדיל את המימון מטעם המדינה למכשירי שמיעה.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: אבקש מנציגת משרד הבריאות, ד"ר אסנת לוקסמבורג.

אסנת לוקסנבורג: בוקר טוב לכולם.

אסנת לוקסנבורג: הנושא של מכשירי שמיעה, ובכלל נושא השמיעה, נמצא על סדר היום ובעל חשיבות במשרד הבריאות.

אסנת לוקסנבורג: כפי שצוין קודם, השנה אנחנו גם שותפים דרך סמנכ"ל ההסברה וקשרי חוץ גם לנושא הפעילות בשבוע השמיעה ויכולים גם לקדם אותו בהכרה ובדברים אחרים.

אסנת לוקסנבורג: לאורך כל השנים, גם במסגרת חוק ביטוח ממלכתי הייתה הכרה בחשיבות הנושא גם בתוספת השלישית, כלומר מכשירי השמיעה שניתנים על-ידי המדינה עד גיל 18 וגם במסגרת הסל של קופות החולים – אם זה במועד הקובע כאשר זה היה מימון שהתאים יותר מבחינת הטכנולוגיה- -

אחיה קמארה: את יכולה לדבר יותר בקול, כי התמלול לא עובד ומערכת ההגברה לא עובדת?

אסנת לוקסנבורג: אני מצטערת, אני אשתדל.

אסנת לוקסנבורג: אם יש צורך אחזור על הדברים.

אסנת לוקסנבורג: כפי שאמרתי, הטכנולוגיות שקשורות לנושא של בעיות שמיעה קיימות גם בתוספת השלישית, והן באחריות המדינה.

אסנת לוקסנבורג: אנחנו נותנים סיוע במימון למכשירי שמיעה לילדים עד גיל 18 וגם בתוספת השנייה, כאשר בעת כניסת החוק לתוקף ב-1 בינואר 95' היה מימון חלקי בידי קופות החולים על סך 625 שקלים.

אסנת לוקסנבורג: כמו-כן נכנסו במשך השנים במסגרת ועדות הסל השונות הגדלת המימון עבור שתלים קוכליאריים וטכנולוגיות אחרות שמסייעות לשמיעה.

אסנת לוקסנבורג: נכון להיום יש שתל קוכליארי למבוגרים ולילדים במימון מלא במסגרת הסל, וגם השנה הכנסנו אביזר נוסף לנושא בעיות השמיעה.

אסנת לוקסנבורג: בתקופה האחרונה קיימנו פעילות כדי ללמוד מה קיים – זאת אומרת נושא מימון מכשירי השמיעה למבוגרים מעסיק את משרד הבריאות.

אסנת לוקסנבורג: אנחנו קיימנו גם פעילות פנים משרדית ללמוד את הנושא, וגם פנינו לגורמים אחרים במערכת הממשלתית כדי לדעת מה קיים במסגרות אחרות.

אסנת לוקסנבורג: אני לא יודעת אם הוזמנו לדיון נציגים של משרד הגמלאים או של משרד הרווחה או גורמים אחרים – יש פה מישהו?

יצחק גלנטי: יש.

אסנת לוקסנבורג: הם יוכלו לפרט כי אנחנו פנינו כדי ללמוד מה קיים במערכת הממשלתית ומה הסיוע שניתן כדי לראות איך אפשר להתכוונן בסל הבריאות ולראות מה המשלים שנדרש.

אסנת לוקסנבורג: אני מניחה שאתה תציג את הפרויקט שלכם- -

יצחק גלנטי: סליחה, אני בכל זאת מבקש.

אסנת לוקסנבורג: בשנה שעברה הוחלט להקצות השנה 410 מיליון שקלים לסל הבריאות.

אסנת לוקסנבורג: זאת פעם ראשונה שהיה הסכם תלת שנתי.

אסנת לוקסנבורג: בשנה שעברה זה היה 450 אחרי שנה וחצי שלא נכנסו טכנולוגיות, אבל השנה יש 410 מיליון שקלים, ואנחנו כבר נמצאים באמצע תהליך הסל לשנה הבאה.

אסנת לוקסנבורג: אחד הנושאים שאנחנו עומדים לדון בו בשנה הקרובה הוא הגדלת המימון למכשירי שמיעה למבוגרים.

אסנת לוקסנבורג: קיבלנו גם בקשה מארגון "בקול", וגם אותה אנחנו בוחנים מצד ההיבטים המשפטיים והכלכליים שקשורים בה, ומתכוונים להעלות את זה במסגרת אחת הטכנולוגיות שיעלו בסל בשנה הקרובה.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: אני בכל זאת מעוניין להתרכז יותר בבקשה הבסיסית של ארגון "בקול" שמרכז את כל נושא בעיות השמיעה בציבור הישראלי.

יצחק גלנטי: מה שאני רואה פה בסך הכול זה אפילו לא שינוי תקציבי.

יצחק גלנטי: לכל כבד שמיעה מגיע תקציב של 625 שקלים בשנה.

יצחק גלנטי: אבל זה תקציב לא-מעשי כיוון שהוא לא חייב להחליף כל שנה את מכשיר השמיעה- -

אורנה ערן: אין צורך בזה.

יצחק גלנטי: ואין צורך בזה.

יצחק גלנטי: לכן קביעת תקציב שהוא לא גמיש ואיננו מאפשר העברת תקציב משנה לשנה הוא בעצם שורש הבעיה ביכולת להיענות לבקשה.

יצחק גלנטי: אם נניח היו מאשרים לכל כבד שמיעה לקבל 625 שקלים, הרי שהתקציב השנתי הכללי לפתרון הבעיה הזאת לא היה גדל.

יצחק גלנטי: אז כל הבעיה הופכת להיות בעיה טכנית של העברת 625 שקלים משנה לשנה עד לצבירה מקסימלית של 4 שנים.

יצחק גלנטי: אני מבקש את ההתייחסות של משרד הבריאות לבעיה הזאת, וכמובן, ברור לי לחלוטין שמעורב בזה גם נציג האוצר, שנשמע אחר-כך.

יצחק גלנטי: משרד הבריאות, בבקשה.

אסנת לוקסנבורג: למיטב ידיעתנו, הסוגיה כאן היא סוגיה של פרשנות משפטית של הזכאות וסוגיה מימונית.

אסנת לוקסנבורג: בהקשר הזה, מה שקובע הוא מה היה תקצוב קופת החולים במועד הקובע מבחינת עלות או מימון פר-חולה או פר-מבוטח.

אסנת לוקסנבורג: בבדיקה שערכו במשרד הבריאות התשובה שהגענו אליה היא שנכון שזה כתוב בצורה כזאת, אבל נקלח בחשבון שהזכאות הייתה בממוצע של אחת לשלוש שנים.

אסנת לוקסנבורג: לכן הסוגיה פה יותר מורכבת ממה שנראה על פניו ממכפלה של סכומים.

אסנת לוקסנבורג: אנחנו בוחנים את כל הסוגיה הזאת באמת לעומק מתוך כוונה לתת את המענה הטוב ביותר בהקשר הזה.

אסנת לוקסנבורג: זה נושא שיימצא על שולחננו בחודשים הקרובים מתוך כוונה לתת מענה.

יצחק גלנטי: סליחה שאני קוטע, אני אעביר אחר-כך את הכדור למגרש של האוצר.

יצחק גלנטי: אני רק חייב לציין שמאז 30 במאי 2006 עברו כבר שנתיים.

יצחק גלנטי: האם במשך השנתיים האלה, מאז יצאה ההחלטה בישיבה הקודמת לא היה מספיק זמן למשרד הבריאות לסכם את הבעיה עם משרד האוצר, עם כל הבעייתיות המשפטית שקיימת שם כדי שאפשר יהיה להגיע לאיזשהו הסדר, ובסך-הכול להוסיף עוד שנה לצבירה?

יצחק גלנטי: כי את אמרת שזה לשלוש שנים.

יצחק גלנטי: האם במשך השנתיים האלה לא ניתן היה להגיע?

יצחק גלנטי: אם כן, כמה זמן אתם והאוצר מוכנים לומר שנחוץ לכם כדי להגיע לפתרון הבעיה?

אסנת לוקסנבורג: זה לא שהסוגיה לא נבחנה או שמשרד הבריאות לא נתן על זה את הדעת.

אסנת לוקסנבורג: אני מדגישה: הייתה עבודה והמסקנה שאליה הגיע המשרד היא שהמסלול הנכון הוא מסלול במסגרת הוספה לתוך הסל עם תוספת תקציבית כדי להעלות את גובה שיעור ההחזר הכספי.

יצחק גלנטי: על איזו עלות שנתית מדובר בסך-הכול?

אחיה קמארה: 32 מיליון שקל.

יצחק גלנטי: נכון להיום, לפי בעלי הזכאות המוגדרים כיום, מה התקציב הנדרש לשנה?

אסנת לוקסנבורג: השאלה היא מה גובה הזכאות שאליה מתכווננים.

אסנת לוקסנבורג: אני אומרת את זה היות שיש אפשרות להתייחס לכל מיני הגדרות של מימון.

אסנת לוקסנבורג: כמו שהוזכר פה יש מדינות שנותנות מכשירי שמיעה חינם, לא רק חלקית- -

יצחק גלנטי: אני מדבר על מה שקורה בארץ, נעזוב את מה שקורה באירופה.

אסנת לוקסנבורג: המצב הקיים בארץ הוא שעלות ממוצעת של מכשיר היא 7,000 שקל.

אסנת לוקסנבורג: עכשיו השאלה נוגעת לסוגיה חברתית, בריאותית עם פן אתי ופן של איכות חיים, האם המדינה מתכוונת או חושבת שנכון לתת במסגרת סל הבריאות או במסגרות ממשלתיות אחרות לתת מימון מלא עד גובה 7,000 שקלים או 3,500 או 4,000 שקלים.

אסנת לוקסנבורג: כל שינוי בהחלטה הזאת מביאה לשינוי בתקציב.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: פה הוזכר שמאז 95' היה מדובר על שליש ההוצאה – כלומר 30% מתוך מה שהיה אז.

יצחק גלנטי: אני מבין שהיום זה כבר לא 30%, זה הרבה פחות מכיוון שהטכנולוגיה השתנתה.

אסנת לוקסנבורג: הטכנולוגיה השתנתה, העלות שלה יותר מתוחכמת ומורכבת, ונותנת מענה טוב יותר.

אסנת לוקסנבורג: מבחינת מה שהיה יכול להיות מקודם במדד, קוּדם, ויש עוד קידום שאמור להיות בקרוב.

אסנת לוקסנבורג: לכן המספרים שנאמרו קודם – 625 ו-736 זה קידום מסוים.

אורנה ערן: אבל זה קידום מ-97'.

יצחק גלנטי: מי גברתי?

אורנה ערן: אני ד"ר אורנה ערן, אני חתומה על הבקשה הזאת.

אורנה ערן: אנחנו מנסים ללוות את זה כבר הרבה זמן.

אורנה ערן: יצא חוזר של משרד הבריאות ב-97' שבו הוא עושה תיקון מ-625 שקלים ל-736 שקלים מע"מ, ולאמתו של דבר רק חלק מקופות החולים היום משלמות את הסכום הזה, ואחרות עדיין משלמות 625 שקלים.

אורנה ערן: זאת אומרת, גם כאן יש עדיין בלבול ואי הבהרות מצד משרד הבריאות לגבי הסכום האמיתי משום שחלק מהקופות משלמות כך, ואחרות אחרת.

אסנת לוקסנבורג: אני יודעת שסמנכ"ל הפיקוח על קופות החולים במשרד הבריאות עסק בנושא והוציא הבהרות בזמנו כשבחנו את הנושא.

אורנה ערן: אז נכון להיום אנחנו יכולים לעדכן שכפי שיצא בחוזר ב-97' מדובר ב-736 שקלים פלוס מע"מ?

אסנת לוקסנבורג: משיחות עם אנשים ממשרד הסמנכ"ל לפיקוח על הקופות התברר לי שייצא עדכון נוסף בקרוב לגבי גובה הסכום שמוצמד למדד או ליוקר הבריאות.

אחיה קמארה: האם את מוכנה בכל זאת לענות ליושב ראש בעניין שגם אנחנו לא מבינים: למה אתם לא הולכים לכיוון של הצבירה?

אחיה קמארה: הרי לכאורה הכסף נמצא.

אחיה קמארה: אם הייתי קונה מכשיר שמיעה פעם בשנה הייתם נותנים לי את הכסף הזה – למה אתם לא הולכים לכיוון הזה?

אחיה קמארה: למה אתם הולכים לכיוון של הקצאה מחדש של הסכום, שהוא באמת הרבה יותר מסובך כי זה באמת על חשבון אחרים.

אחיה קמארה: כי לכאורה הכסף נמצא.

אסנת לוקסנבורג: יש פה סוגיה משפטית.

אסנת לוקסנבורג: אני לא המשפטנית של משרד הבריאות, אני לא יכולה לתת לך את הפרשנות המשפטית המדויקת, אני יכולה להעביר ליושב ראש את הפרשנות המשפטית המדויקת שלנו בנושא הזה.

אסנת לוקסנבורג: אבל אני עודכנתי לקראת הישיבה שבבדיקה שנערכה אצלנו זאת הייתה המסקנה, ולכן גם פנינו והתחלנו לבדוק את השטח מבחינת זכאויות וגם מה אפשר להגיש לסל בצורה הטובה ביותר בשביל לקדם את הנושא.

יצחק גלנטי: בבקשה, גדעון בן-ישראל, יושב ראש הסתדרות הגמלאים.

גדעון בן ישראל: מה שמטריד אותי בתגובה של משרד הבריאות זאת הביורוקרטיה הקלילה השקטה הזאת, שיש פה בעיות משפטיות ואחרות; אני לא רואה שהמשרד התלבש על הנושא ברצינות, עם כל הכבוד.

גדעון בן ישראל: כן, אבל משפטית זה כך ואחרת – אני לא מבין את העניין.

גדעון בן ישראל: הבעיה הזאת קשורה לכל גמלאי שלישי.

גדעון בן ישראל: התקופה מחייבת את הגמלאים להקשיב הרבה יותר, והלוואי היה פתרון בהצעה גם איך יקשיבו השרים וחברי הכנסת להצעות של "בקול" ולא רק לשפר את השמיעה של הגמלאים.

גדעון בן ישראל: זה היה עוזר מאוד, לו היה שיפור בהקשבה של השרים והמשרדים- -

יצחק גלנטי: בהקשבה של אלה ששומעים, לא אלה שלא שומעים.

2200: זה היה משפר מאוד את המצב.

2200: בהסתדרות הגמלאים יש לנו סיסמה: "לגמלאים יש הרבה פנאי, אין להם זמן".

2200: לא יכול להיות שזה עוד שנה ועוד שנה, ונברר, ויש פרשנות משפטית – ברור שהאוצר יפרש כל פרשנות משפטית כדי איכשהו להוציא פחות כסף.

2200: אנחנו יודעים את זה, זה לא סיפור חדש.

2200: זה נושא חשוב, והגיע הזמן שמשרד הבריאות לא יהיה שותף של האוצר בכל השיקולים האלה, אלא הגורם התובע והלוחץ על האוצר כדי שהעניין סוף-סוף יזוז.

יצחק גלנטי: "תובע", אתה מתכוון ב-ת', לא ב-ט'.

2200: אני חושש שזה עלול להיגמר בכך אם המשך הטיפול יהיה בקצב שהיה עד היום.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: ד"ר רפי שמש, בבקשה.

רפי שמש: אני אודיולוג במקצועי ועוסק בתחום השמיעה כבר למעלה מ-25 שנה.

רפי שמש: אני מרצה בחוג להפרעות בתקשורת באוניברסיטת חיפה.

רפי שמש: אני חבר באגודה הישראלית לקלינאי תקשורת שמאגדת את כל אנשי המקצוע בתחום השפה והדיבור.

רפי שמש: בלועזים הם נקראים "לוגופדים", speech therapists, speech and language pathologic ואנשי המקצוע בתחום השמיעה – אודיולוגים.

רפי שמש: אני רוצה להציג את הצד המקצועי של מכשירי השמיעה.

רפי שמש: אני אתן קצת רגע על האוכלוסייה שאנחנו עובדים אתה: לקות בשמיעה נחשבת לליקוי הבריאותי השכיח ביותר בקרב ילדים וילודים.

רפי שמש: מדובר בתינוק אחד לשניים מתוך אלף שנולד עם לקות שמיעה חמורה וניכרת.

רפי שמש: במגזר הערבי, נדמה לי שזה פי שלושה.

אברהם רביץ: איך אתה מסביר את זה?

יצחק גלנטי: זה נשמע לי מוזר.

רפי שמש: מבחינה גנטית, בגלל נישואי קרובים.

רפי שמש: בארץ יש כ-150 אלף לידות בשנה, כך שאתם יכולים לעשות את החשבון כמה תינוקות חירשים נולדים בשנה- -

אברהם רביץ: 150 אלף לידות?

רפי שמש: יש בערך 150 אלף לידות בשנה.

רפי שמש: שישה מתוך אלף יפתחו לקות שמיעה במהלך הילדות.

רפי שמש: שמיעה לקויה היא אחד הנזקים הגופניים השכיחים ביותר בעולם בימינו; אנחנו מדברים על 16% מכלל האוכלוסייה, ללמעלה משליש מהאנשים בגילאים 60 ומעלה יש לקות שמיעה כלשהי, והשכיחות עולה עם הגיל.

רפי שמש: כמו שאחיה אמר, יש כ-700 אלף אנשים בארץ עם לקות שמיעה.

רפי שמש: כיום בבתי החולים אנחנו מאתרים בעיית שמיעה כבר ביום הראשון מיד לאחר הלידה, גם בעיה חמורה.

רפי שמש: יש חשיבות רבה לאיתור המוקדם ולהתערבות הטיפולית.

רפי שמש: ירידה בשמיעה משפיעה על התפתחותו של היחיד במגוון היבטים: התפתחות שפה, דיבור, איכות תקשורת, קוגניציה, למידה, התפתחות אישית, חברתית וקרייריסטית.

רפי שמש: האבחון והשיקום השמיעתי במובן הרחב של המילה כולל מערך של פעילויות ופגישות שמטרתן לאתר, לאבחן ולעזור לאדם לקוי בשמיעתו בתפקוד למרות בעיית השמיעה שלו.

רפי שמש: השיקום אינו מסתיים בהתאמה של אביזר שמע, במכשיר שמיעה או בבחירה של מכשיר שמיעה לפציינט, אלא במכלול של פעילויות טיפוליות ושיקומיות שכוללות, כמובן, שיחות הסבר, הדרכה להסתגלות למכשירי שמיעה, אימוני שמיעה, קריאת שפתיים והתייחסות לפציינט במכלול הצרכים התקשורתיים שלו, כמובן תוך התייחסות למשפחה ולסביבה הקרובה שלו.

רפי שמש: מכשיר שמיעה הוא אביזר רפואי, זה לא מכשיר אלקטרוני שמשווק לקהל ללא מרשם- -

יצחק גלנטי: תלוי, עם מוסיקה או בלי מוסיקה?

רפי שמש: כדי שאוכל לייבא מכשירי שמיעה אני צריך אישור אמ"ר – אישור של אביזר רפואי, וצריך להתייחס לזה בהתאם.

אברהם רביץ: יש מכס על ייבוא של מכשירי שמיעה?

רפי שמש: אין מכס.

יצחק גלנטי: יש מע"מ?

קריאה: בוודאי שיש.

רפי שמש: באתי לספר לכם מה קורה בתחום מכשירי השמיעה כיום.

רפי שמש: נושא הכספים הוא נושא חשוב, והבן הקטן שלי חושב שזה הדבר הכי חשוב בחיים.

רפי שמש: אבל קודם כול צריך לדון בשאלה האם כיום אדם לקוי בשמיעתו מקבל את הטיפול המקצועי הטוב ביותר שהוא ראוי לו.

רפי שמש: לצערי, כבר שנים רבות אנחנו עדים לתופעה שאנשים לא מקצועיים ולא מוסמכים בתחום האודיו לוגיה עוסקים במכירה של מכשירי שמיעה.

רפי שמש: הנושא כל-כך מסחרי, שלאחרונה אפילו רשתות השיווק נכנסו לתחום הזה.

רפי שמש: שלא תבינו אותי לא נכון, אין לי בעיה שכולם ימכרו מכשירי שמיעה, אבל חשוב לי להבטיח לפציינט שלושה דברים: ראשית, שיקבל את הטיפול מידי איש מקצוע, אודיולוג.

רפי שמש: בארה"ב רק בעלי תואר שני באודיולוגיה יכולים לשבת מול פציינט ולהתעסק בנושא של שיקום שמיעתי.

רפי שמש: היום יש אפילו מחשבה להעלות את זה לדרגה של דוקטורט – יש שם דוקטורט בתחום קליני A.U.D.

רפי שמש: זה דבר ראשון- -

יצחק גלנטי: כיום מי מספק את מכשיר השמיעה?

רפי שמש: אני כבר אתן דוגמות.

רפי שמש: שנית, שהטיפול יהיה מקצועי ובסטנדרט גבוה; והדבר השלישי – שיתנהל בסביבת עבודה מתאימה.

רפי שמש: אין לי בעיה שזה יהיה אפילו בשוק הכרמל או בשוק מחנה יהודה, אבל שיתמלאו שלושת התנאים האלה.

יצחק גלנטי: תודה.

רפי שמש: עוד דבר.

יצחק גלנטי: אתה קצת חורג מנושא הדיון, אני מצטער.

יצחק גלנטי: אני בהחלט מודע לבעיות המקצועיות, אבל אנחנו כאן רוצים למצוא פתרון.

יצחק גלנטי: לאחר שכבר נקבע שאותו אדם סובל מליקוי שמיעה, איך עוזרים לו במימון הטכנולוגיה המתאימה לו.

יצחק גלנטי: לכן אני שואל מי הם כיום מספקי המכשירים, והאם כל מי שסובל מליקוי שמיעה יכול לקנות מכשיר כזה גם אם מתאים לו או לא מתאים לו.

רפי שמש: אני אפרט.

רפי שמש: אני אתן לך דוגמות שאותי הן מזעזעות: מי שמסתובב בגוש דן – בראשון לציון וברחובות – נתקל בטנדר שעליו כתוב "ניידת שמע – התאמת מכשירי שמיעה".

רפי שמש: עד כמה שידוע לי, הבחור הוא טכנאי שיניים, ואולי יש לו גם רישיון נהיגה, והוא עובר בבתי אבות ובבתים פרטיים של קשישים, מבצע בדיקות שמיעה ומוכר מכשירי שמיעה.

רפי שמש: אני זומנתי לאחרונה לסדנה בנושא של התאמת מכשירי שמיעה של אחד היבואנים.

רפי שמש: בסדנה נכחו כ-20 סוכנים שמשווקים מכשירי שמיעה.

רפי שמש: נדהמתי לגלות שרק לארבעה אודיולוגים שנכחו בסדנה הזאת הם בעלי תואר אקדמי, ובהם אני.

רפי שמש: שאר האנשים היו אנשי שיווק, מנהל עסקים, טכנאי שיניים ועורכת דין אחת שמאסה במקצועה.

רפי שמש: באינטרנט פורסם במדור "דרושים" מודעה: "לחברה צעירה, איכותית, בפריסה ארצית דרושים אקדמאים שיעברו תהליך הכשרה ייחודי וילמדו מקצוע חדש ויוקרתי".

רפי שמש: הם קוראים לזה "אקוסטקאי שמע".

רפי שמש: אין שום אזכור לעניין של קלינאי תקשורת ואודיולוגים.

רפי שמש: יש לי עוד הרבה דוגמות.

יצחק גלנטי: תודה רבה, אדוני.

יצחק גלנטי: אתה בהחלט רשאי להגיש את השגותיך בעניין הבעייתיות של בדיקות שמע לוועדה, ואולי לפורומים רחבים יותר.

יצחק גלנטי: סליחה שקטעתי אותך, אנחנו צריכים להתקדם.

יצחק גלנטי: נציג משרד הרווחה, בבקשה.

יצחק גלנטי: לא קיים?

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: נציג משרד האוצר, בבקשה.

יצחק גלנטי: בלעדיך כל הדיון לא שווה.

אנואר חילף: הכסף כבר קיים.

קריאה: יש בשורות, הכסף קיים.

אנואר חילף: לעניין העברת הכספים משנה לשנה וההצעה הכתובה פה שהכסף לכאורה קיים בסל, ואין שום צורך בהוספת כסף חדש; אני גם אחזור על מה שאמרה ד"ר אסנת שכשחישבו את עלות השתתפות הקופות התייחסו גם לכך שהתוספת תינתן אחת לשלוש שנים לבן-אדם, כך שאין פה כסף נוסף.

אנואר חילף: עלות הסל היא עלות שנתית.

אנואר חילף: הכסף קיים, והעברתו משנה לשנה היא לא באמת ריאלית, כי הכסף איננו.

יצחק גלנטי: זה נשמע לי מוזר.

יצחק גלנטי: אתה רוצה לומר לי שמתקצבים עבור שנה שלמה, אבל פתאום אין כסף?

אנואר חילף: אבל מתחשבים בעובדה – ותתקן אותי אסנת אם אני טועה – שבן אדם מחליף את המכשיר הזה מדי שלוש או ארבע שנים ולא כל שנה.

אנואר חילף: אז משקללים את הנתון הזה בפנים ומגיעים לעלות יותר נמוכה- -

יצחק גלנטי: מה לגבי אנשים שמתוספים למערכת?

אנואר חילף: יש פיצוי בגין גידול דמוגרפי, שזה לכל מה שכלול בסל, ויש גם פיצוי בגין עלייה במחירים.

יצחק גלנטי: לפחות שהעדכון יתאים; קודם הוא היה שליש עכשיו הוא כבר הרבה פחות משליש.

אנואר חילף: זה מה שנקרא "קיום טכנולוגיות חדשות".

יצחק גלנטי: זה לא קשור.

יצחק גלנטי: גם אם נכנסות טכנולוגיות חדשות, סך-הכול יש עלות מסוימת לאותו ציבור שנזקק למכשירים.

יצחק גלנטי: אם העלות עולה, אז השליש צריך להיות דבוק לעלות.

אברהם רביץ: אז הוא יגיד לך שהדולר יורד.

יצחק גלנטי: עזוב אותי עם הדולר, אני עכשיו שואל מה הישראלי צריך לשלם.

יצחק גלנטי: הצרכן הישראלי לא קונה את המכשיר לא ביורו ולא בדולרים, הוא קונה אותם פה.

אנואר חילף: במקרה הזה לא יצא לי לעשות הערכה כי גם לא הייתה בידינו הצעה מסוימת- -

יצחק גלנטי: זוהי התשובה הנצחית של האוצר לכל דבר – לא היה לו זמן לבדוק.

אנואר חילף: לא.

אנואר חילף: יש לנו זמן תמיד, אנחנו רק צריך לדעת כמה לממן.

אנואר חילף: ההצעה אומרת שצריך לממן 100% או אולי 70%- -

יצחק גלנטי: בשעתו היה מדובר על 30%.

יצחק גלנטי: האם היום יש 30%?

אנואר חילף: היום יש 736 שקלים, והסכום המקסימלי הזה אמור להתעדכן.

אנואר חילף: אי-אפשר יותר מזה, זה מה שמממנת קופה- -

יצחק גלנטי: מה זה, אי-אפשר?

יצחק גלנטי: אני לא מבין את המונח "אי אפשר".

יצחק גלנטי: מה זה "אי אפשר"?

אנואר חילף: זאת ההשתתפות של הקופה במימון מכשיר.

אנואר חילף: זה הכסף שייכנס לקופה.

יצחק גלנטי: אתה נוקב בסכום מוחלט; אני רוצה להתייחס לא לסכום המוחלט, אלא לסכום היחסי.

יצחק גלנטי: אם קודם היה שליש, למה היום זה לא יכול להיות שליש?

אברהם רביץ: - - -

יצחק גלנטי: אני רוצה לשמוע את זה ממנו.

אנואר חילף: הסיבה ששמעתי היא שיש פה טכנולוגיה חדשה שהיא יקרה יותר.

אנואר חילף: המחיר המקסימאלי שנקבע לא מספיק לכסות את שליש העלות שלה, ולכן צריך להגדיל את ההשתתפות של המדינה- -

אברהם רביץ: יש לכם תוספת טכנולוגיה לפריט הזה?

אנואר חילף: יש תוספת טכנולוגיה.

אנואר חילף: יש 410 מיליון שקלים, שוועדת הסל אמורה לשבת ולהחליט ממה להקצות את הכסף.

אברהם רביץ: בזה כלולה גם תוספת הטכנולוגיה?

אנואר חילף: כן, זה תרופות וטכנולוגיות חדשות.

אברהם רביץ: הבנתי שזה פשוט עליית המדד.

אנואר חילף: לא, זה תוספת תרופות וטכנולוגיות חדשות לסל- -

אברהם רביץ: זה עונה?

אנואר חילף: - - על זה ועדת הסל מקבלת החלטה.

יצחק גלנטי: אדוני, פה יש בקשה פשוטה ביותר: היום על כל מכשיר מגיע לאדם 736 שקלים; מדוע אי אפשר לתת את זה במרוכז אחת לארבע שנים?

אנואר חילף: זה מה שקיים, אבל הסברתי איך זה מחושב- -

יצחק גלנטי: ההתחשבנות הזאת היא בוכהלטריה, זה היאחזות בביורוקרטיה.

יצחק גלנטי: את אותו הסכום אפשר פשוט להכפיל פי ארבעה ולתת אותו במכה אחת.

אנואר חילף: להכפיל אותו זה להשתמש בכסף שהוקצה לשנת 2009, זה חלק מהעברות- -

יצחק גלנטי: לא, מן הסיבה הפשוטה שאם הוא מגיע אחת לארבע שנים התוספת היא חד-פעמית כי ברגע שהוספת את זה חד פעמית, אותן 4 שנים מתגלגלות, כיוון שיהיו בכל מקרה שלוש שנים מתוך הארבע שבהן לא תידרש לשלם.

יצחק גלנטי: אז אל תעשה לי את זה כתקציב שנתי.

יצחק גלנטי: התוספת היא דלתא עבור שנה אחת.

יצחק גלנטי: אני מבקש ממך לדעת, אדוני, מהי אותה דלתא עבור השנה הראשונה.

אנואר חילף: כבוד היושב ראש, אני מנסה להסביר שאין פה דלתא.

אנואר חילף: פשוט מחשבים את זה על בסיס שנתי.

אנואר חילף: מתחשבים בעובדה- -

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: הנקודה ברורה.

יצחק גלנטי: ננעלים על תקציב שנתי ולא תקציב ארבע שנתי- -

אנואר חילף: כי זה המצב.

יצחק גלנטי: - - ואז הבעיה הייתה נפתרת.

אברהם רביץ: כמו שבונים גשר, באמצע מפסיקים עד התקציב הבא.

יצחק גלנטי: כן.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: הגברת מירי כהן, עוזרת מנכ"ל משרד הבריאות.

מירי כהן: הסוגיה הזאת עלתה, והיא מוכרת לנו אכן מהדיון הקודם.

מירי כהן: אני לא זוכרת אם היוזמה הזאת באה מכם בדיון עצמו או לפני הדיון.

מירי כהן: הרעיון הזה מצא חן בעינינו.

מירי כהן: שלוש היושבות כאן היו בין המובילות במשרד, כי הרעיון הזה באמת קסם לנו – למה לא לקחת, כמו שאתם אומרים, זכאות שניתנת אחת לשנה ולצבור אותה?

מירי כהן: מה יכול להיות יותר יפה מזה?

מירי כהן: אנחנו באמת ובתמים רצינו את זה.

קריאה: אז איפה התשובה?

מירי כהן: בעקבות הדיון מנכ"ל משרד הבריאות התייחס באהדה וברצינות להמלצות הוועדה בזמנו, ואפילו מינה צוות בדיקה לנושא הזה, כולל משפטנים.

מירי כהן: לצערנו, ואני אומרת שוב "לצערנו" כי אף אחד לא יכול לחשוד שהכסף יוצא אפילו לא מהכיס של משרד הבריאות, כי זה הכיס של קופות החולים.

מירי כהן: לצערנו, יש כאן בעיה משפטית.

מירי כהן: זאת תשובה שנאלצנו לקבל לא באהבה גדולה.

מירי כהן: יש כאן בעיה משפטית כי כפי שנאמר עלות הסל – כל הבסיס של חוק ביטוח בריאות ממלכתי מתבסס על עלות הסל שהייתה במועד הקובע, כלומר בשנת 95'.

מירי כהן: ככה זה נחשב, ככה זה נקבע, ככה זה מתעדכן כל שנה.

מירי כהן: זה המנגנון, לצערנו, זה הבסיס.

מירי כהן: בזמנו אף על פי שהזכאות הייתה אחת לשנה, ממוצע הניצול היה אחת לשלוש שנים – על זה התבססה העלות, הכסף שהיה.

מירי כהן: זה החשבון שהיה, נרצה או לא נרצה.

מירי כהן: ככה נלקח בחשבון כשביססו את החוק.

מירי כהן: לשנות את המנגנון זה לא לשנות את הכללים, אלא המסלול שונה, ואני אומרת שוב – אנחנו מאוד - - - המסלול.

מירי כהן: בפועל תוספת עלות אמיתית לעלות הסל, זה לא שאנחנו לא רוצים את זה, אבל המנגנון שונה, וזה משהו שצריך להיבדק ולהיבחן במסגרת אותם 400 מיליון שקל של תוספת טכנולוגיות.

מירי כהן: למה ה-600 האלה זה לא שליש?

מירי כהן: כי לצערנו, גם במועד הקובע נקבע סכום נומינלי, ולא באחוזים.

מירי כהן: אם הסכום היה באחוזים כבר ב-95' שפירושו שליש מעלות המכשיר, אני מניחה שזה היה מתעדכן אוטומטית בצורה הזאת.

מירי כהן: אני רוצה לענות רק על השאלה מי זכאי לעשות את זה – האם רק אודיולוגים, קלינאי תקשורת וכדומה.

מירי כהן: הנושא הזה נדון בדיוק בימים אלה בשולחן ועדת המשנה לנושא הסדרת המקצועות הרפואיים גם לנושא סמכויות קלינאי תקשורת.

יצחק גלנטי: תודה, גברתי.

יצחק גלנטי: ד"ר אבי ביצור, מנכ"ל משרד הגמלאים.

אבי ביצור: בוקר טוב לכולם.

אבי ביצור: אני רוצה להסביר למה גם המשרד לענייני גמלאים נמצא כאן.

אבי ביצור: שליש מהאנשים שיש להם בעיית שמיעה או שזקוקים למכשירי שמיעה הם זקנים.

אבי ביצור: זאת אומרת, זאת בעיה של המשרד, והיא בעיה דומיננטית ומרכזית.

קריאה: אפילו יותר.

אבי ביצור: שנית, מכשיר השמיעה מבחינתנו הוא בדיוק כמו כיסא גלגלים לנכה; זה בדיוק כמו עניין לחצן המצוקה במאבק אחר שהמשרד מנהל, באלימות נגד זקנים; זה בדיוק כמו הנחות בסל התרופות – זה דבר שבלעדיו אלה שלא שומעים או לא שומעים היטב לא יכולים לשמוע.

אבי ביצור: לכן מצד אחד אני מקבל שזה סל בריאות, אבל מצד שני היינו צריכים לטפל גם במסגרות אחרות ולאו דווקא במסגרת סל בריאות, אלא במסגרת חקיקה ייחודית לנושא השמיעה.

אבי ביצור: היום המשרד מעורב בהוצאת כספים אדירה באותו הקשר בפרויקט שנקרא "שיבה טובה" – זקנים במצב הזדקקות כספית בעוטף עזה ובצפון יחד עם אש"ל של הג'וינט – ובמסגרת קרן הרווחה לניצולי השואה – סל הרווחה שאושר לניצולי שואה נזקקים.

אבי ביצור: בתוכו יש גם עניין מכשיר השמיעה.

אבי ביצור: מתברר שזאת רעה חולה, הכמויות הן אדירות.

אבי ביצור: הרי זה אותו כסף שיוצא ממשרד הגמלאים לכאלה דברים יכול לצאת ממשרד האוצר לדברים אחרים, כי הרי זאת אותה מדינה ואותו כסף.

אבי ביצור: לכן פעם אחת צריך פשוט להיפתח לשינוי.

אבי ביצור: הוצעה כאן הצעה פשוטה מאוד, והיא עלתה על שולחננו וגם במשרדי, לקחת את הכסף שבין כה וכה המדינה אמורה לתת, להבין את הנחת היסוד של החלפה אחת ל-4 שנים, ולבצע שינוי.

אבי ביצור: אם השינוי גורר אחריו בעיות במשרד הבריאות יכול להיות שאנחנו צריכים להזדקק גם לחקיקה ממשלתית בתחום של מכשיר השמיעה.

אבי ביצור: זה מבחינתי מכשיר ההליכה שלכם, זה כלי הנשק שלכם.

אבי ביצור: המשרד יכול לתת חלק מזה; אנחנו מוכנים גם להקצות משאבים לתהליכים האלה, ואנחנו מוכנים וממליצים להיכנס לחקיקה בנושא הזה מעבר למה שיש בסל.

אבי ביצור: ההצעה עצמה היא מצוינת.

אבי ביצור: אגב, אנואר, זה לא חייב להיות בתקציב 2009, אתה יכול להגיד שזה גם יכול להיות בתקציב 2010 או אתה יכול לעשות את זה פעמיים – הנחת היסוד פה היא שמה שניתן בערכים נומינליים ב-95' – עבר הרבה זמן מאז.

אבי ביצור: השר שלי הוא עם שני מכשירי שמיעה, ובלי זה הוא אבוד.

אבי ביצור: הוא מחליף פעם בתקופה שהיא בת כ-4 שנים, אז בשביל מה לקבל כל שנה?

אבי ביצור: אין לו גם מה לעשות בזה.

אבי ביצור: כשזה כסף קטן זה גם בטל ב-60.

אבי ביצור: כשזה בא במנה של 3,000 שקל בערך זה נראה אחרת.

אבי ביצור: אם גם נמסד את זה תחת חוק, אם נבין וניפתח לבעיה כאן שהיא לא אודיולוגים ולא קלינאי תקשורת – הבעיה היא איך המדינה הזאת נותנת להם את כלי הנשק שלהם.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: גברת תלמה הרצנו, בבקשה.

תלמה הרצנו: אני קלינאית תקשורת ארצית במשרד הבריאות ואודיולוגית.

תלמה הרצנו: אני רוצה לחזק את דבריו של ד"ר רפי שמש שגם הוא קלינאי תקשורת ואודיולוג.

תלמה הרצנו: נושא העוסקים במקצוע נמצא בחקיקה בוועדת משנה של הוועדה הזאת.

תלמה הרצנו: שם הוכנס נושא הפעולות הייחודיות.

תלמה הרצנו: במסגרת הפעולות הייחודיות מוצע שבדיקת מכשיר שמיעה והתאמה- -

יצחק גלנטי: גברתי, סליחה שאני קוטע אותך, אנחנו מדברים עכשיו על כסף נטו.

תלמה הרצנו: בסדר, אבל לתת את הכסף ללא הטיפול, ייווצר מצב ש-50% ממכשירי השמיעה שנמכרים נמצאים במגירה ולא באוזן.

תלמה הרצנו: ולא רק זה, אלא נמצא נזק בריאותי לאנשים שלא נבדקו כראוי; נמצא שהבעיה העיקרית הייתה למשל סרטן בנזופרינגס, הותאם לאישה מכשיר שמיעה, והאישה מתה טרם ניצלה את מכשיר השמיעה.

תלמה הרצנו: כלומר חשוב לזרז את הפעילות של תת הוועדה כדי לקבוע שהפעולות הייחודיות של התאמת בדיקת שמיעה והתאמת מכשיר שמיעה ייעשו רק בידי קלינאי תקשורת מוכר על-ידי משרד הבריאות.

יצחק גלנטי: תודה רבה, גברתי.

אורן דבוסקין: שלום רב.

אורן דבוסקין: שרית רסין ואני אנחנו נציגי המגזר הפרטי מ"אופטיקנה – מכשירי שמיעה"- -

יצחק גלנטי: "אופטיקנה – מכשירי שמיעה"?

יצחק גלנטי: טוב, נו, נניח.

יצחק גלנטי: לא ידעתי ששומעים דרך העיניים, אבל בסדר.

יצחק גלנטי: אולי מחר נראה דרך האוזניים.

אורן דבוסקין: בתור כבד שמיעה בעצמי הייתי בדיון של הוועדה הזאת בשנת 2005, והייתה התקדמות רבה בטיפול בנושא השמיעה.

אורן דבוסקין: יש תקנות חדשות של משרד התמ"ת להנגשה לאנשים עם מוגבלויות; שתל השבלול נכנס לסל הבריאות, ועוד מערכות.

אורן דבוסקין: הנושא של צבירת סבסוד למכשירי שמיעה הוא עדיין קשה.

אורן דבוסקין: רק 20% מהאנשים שיכולים להשתמש במכשירי שמיעה עושים את זה.

אורן דבוסקין: מהצד של הסקטור הפרטי אנחנו בעצמנו רואים אחריות רבה להעצים את התנופה ואת ההתקדמות שחלה במכשירים לעזור לכך שללקות שמיעה יהיה טיפול שיהיה נגיש לקהל הרחב.

אורן דבוסקין: הרבה פעמים הסקטור הפרטי יכול להוביל את התנופה הזאת.

אורן דבוסקין: הבסיס שיעזור לנו הוא התיקון הטכני לצבירה הזאת.

אורן דבוסקין: אנחנו לוקחים את זה משם בדיוק כמו שיחות טלפון לחו"ל שנהיה דבר זול- -

יצחק גלנטי: תודה רבה, אדוני.

יצחק גלנטי: מה שאתה מעלה הוא באמת לדיון של ועדת המשנה שאמורה לדון בנושאים האלה.

יצחק גלנטי: אני חוזר ואומר, רבותיי, אנחנו מדברים כעת על פתרון פיננסי – כסף.

יצחק גלנטי: צר לי להגיד.

יצחק גלנטי: זה הדבר האחרון שהייתי רוצה לדבר עליו, אבל זאת המציאות שבה אנחנו חיים.

יצחק גלנטי: אם אנחנו רוצים לשפר את המצב של היכולת לשמוע לאותו ציבור שנדרש לכך, אנחנו חייבים לחפש דרכים לתקצב אותו.

שרית רסין: אני יושבת ראש "אופטיקנה – מכשירי שמיעה" החל מהשנה האחרונה.

שרית רסין: אמנם אנחנו חדשים, אבל כולם מכירים אותנו.

שרית רסין: שמענו היום נתונים בקשר ללקויי השמיעה, אבל אנחנו יודעים שהנתונים אפילו גדולים מכך- -

יצחק גלנטי: גברת, האם אופטיקנה מוכנה לתרום איקס מיליון שקל כדי לקנות מכשירי שמיעה לציבור שסובל?

יצחק גלנטי: אני פונה אליכם ישירות.

יצחק גלנטי: אני מדבר כל הזמן על אותו דבר, ואתם חורגים מהמסגרת.

שרית רסין: אופטיקנה מזמינה את הציבור לבדיקות שמיעה חינם.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

אורנה ערן: אני נורא מצטערת, הנקודה היא לא בדיקות השמיעה, אלא מכשירי שמיעה.

אורנה ערן: אני כל-כך מודה לך שאתה כל הזמן מחזיר למסלול- -

רפי שמש: זה גם זילות המקצוע.

רפי שמש: לעשות בדיקות חינם זה זילות המקצוע.

יצחק גלנטי: עוד מישהו מעוניין לומר משהו?

יניב קורן: אני מקופת חולים מאוחדת.

יניב קורן: אני אתייחס לסוגיה הכספית שעלתה פה.

יניב קורן: בניגוד למה שניתן היה להבין, משמעות השינוי הזה הוא שינוי בזכאות החברים.

יניב קורן: אם כשחוקק החוק חבר היה רוכש אחת לשלוש שנים מכשיר ומקבל עבורו החזר בסכום ריאלי שהוא היום 736 שקלים, בעצם משמעות הבקשה היא להגדיל את סכום התשלום שמשלמים עבורו.

יניב קורן: המשמעות הזאת היא משמעות תקציבית.

יניב קורן: ברור מאליו שצריך להגדיל את בסיס הסל אם מקבלים את ההצעה הזאת.

יניב קורן: זה יכול להיות הגדלה ייעודית לנושא הזה או במסגרת הטכנולוגיות, אבל אי-אפשר לבצע שינוי כזה ללא עדכון התשלומים שמקבלות הקופות עבור בסיס הסל עצמו הואיל ומדובר בהוצאה נוספת.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: אני מסכם בזה את הדיון.

יצחק גלנטי: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות מבקשת ממשרד הבריאות להקים צוות בין-משרדי שיכלול בתוכו, כמובן, את משרד הבריאות, משרד האוצר ומשרד הגמלאים, ורצוי שיהיו שם גם נציגים של משרד הרווחה ושל ביטוח לאומי.

יצחק גלנטי: הוועדה מבקשת שהצוות יגיש לוועדה בתוך חודשיים פתרון מעשי למימון מכשירי שמיעה לכל הנצרכים, איגום משאבים או שהוועדה תיאלץ לפנות לאפיקי חקיקה פרטית לקידום הנושא.

יצחק גלנטי: אני פונה גם למשרד האוצר – אנא, מדובר בבריאות, ומן הדין שתשנו את הגישה היסודית שלכם לבעיה הבריאותית הזאת.

יצחק גלנטי: בזה אני סוגר את הדיון.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: אני מקווה שבדיון שיתקיים בנושא זה בעוד כחודשיים משרד הבריאות אכן יבוא עם פתרונות.

יצחק גלנטי: תודה רבה, הישיבה נעולה.