ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 421, 2008-05-21 09:30

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: יש לנו שני נושאים כבדים על סדר היום, שראויים לשעות של דיון כדי לפתור אותם, וגם אחרי שעות של דיון לא בטוח שנפתור אותם.

מיכאל מלכיאור: אבל, בשל תקנון הכנסת, יש לנו זמן מוגבל.

מיכאל מלכיאור: זה לא אומר שנגמור הכול הבוקר, אני מקווה שכן יהיה בירור בשני העניינים.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שנקדיש 40 דקות לנושא של תשלומי הורים, ואחר כך נעבור לנושא של השירות הלאומי.

מיכאל מלכיאור: בגלל שיש לנו נושאים כל כך כבדים ומעט מאוד זמן, נצטרך לעשות מה שאני בדרך כלל לא עושה, וזה הגבלה קשוחה מאוד של זמן.

מיכאל מלכיאור: כל דובר ידבר רק אחרי שיכתוב לי פתק, וכל אחד יקבל עד שלוש דקות.

מיכאל מלכיאור: יש העדפה של חברי כנסת בבניין הזה, זה לא דבר רצוי אבל ככה זה מתוקף הדברים.

מיכאל מלכיאור: לכן, מראש אני מתנצל בפני מי שהגיע וחשב להגיד דברים חשובים.

מיכאל מלכיאור: כמובן, נמשיך לטפל בנושאים ולא נזניח אותם גם אחר כך.

מיכאל מלכיאור: נתחיל עם תשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להזכיר לכולנו איפה היינו.

מיכאל מלכיאור: בשנה שעברה אישרנו תשלומי הורים, אני חושב שבאישור הכי מהיר שהיה בהיסטוריה של הכנסת.

מיכאל מלכיאור: עשינו את זה אחרי שקיבלנו הבטחה של שרת החינוך שזו תהיה פעם אחרונה.

מיכאל מלכיאור: היה לה רעיון – שאני חושב שהוא מבורך וטוב – להסדיר את תשלומי ההורים דרך הביטוח הלאומי.

מיכאל מלכיאור: השרה ביקשה שעכשיו נדון בנושא הזה כדי לראות איפה הדברים עומדים.

מיכאל מלכיאור: זה לא שלא היו דיונים לפני הישיבה, ואני מציע שהשרה תציג את הדברים בקיצור, נקיים עליהם דיון ונראה איך אנחנו יוצאים ממה שנראה, אולי, כפלונטר.

מיכאל מלכיאור: בבקשה.

יולי תמיר: כפי שדיווחתי במהלך החודשים האחרונים גם ליושב ראש הוועדה, אחרי ישיבת הוועדה הקודמת הנחיתי את המשרד להכין תוכנית עבודה.

יולי תמיר: אגיד משהו על המודל קודם.

יולי תמיר: המודל היה פשוט והייתה לו מטרה אחת: להרחיק את גביית תשלומי ההורים מבתי הספר ולהפוך אותו לגבייה פרוגרסיבית.

יולי תמיר: זאת אומרת, המטרה הייתה שיהיה גורם ממלכתי שיגבה תשלומי הורים, לא על-ידי בתי הספר, ועל-פי מדד הכנסה של ההורים.

יולי תמיר: כמובן, הכסף יתכנס לקרן ציבורית, שתחולק לבתי הספר על-פי הצרכים.

יולי תמיר: לפי כל הבדיקות שלנו, מהלך כזה היה נותן אפשרות לגבות בצורה הרבה יותר יעילה, אבל בעיקר הרבה יותר מוסרית.

יולי תמיר: לא דרך בתי הספר, אף אחד לא יודע מי שילם כמה, בוודאי שאי-אפשר להתייחס לילדים על-פי אופן התשלום כי אין שום דיווח בבתי הספר אם ילד שילם או לא שילם.

יולי תמיר: נדמה לי שהתהליך הזה קיבל את ברכת הוועדה, ובעיניי היה תהליך חשוב.

יולי תמיר: במהלך מספר חודשים בנינו מודל, כי רצינו לדעת איך בונים מדרג שנותן עדיפות לגבייה פרוגרסיבית.

יולי תמיר: בנינו שלושה מודלים.

יולי תמיר: אחד, שבו השכבות הסוציו-אקונומיות החלשות לא משלמות כל תשלום.

יולי תמיר: השני, שהן משלמות תשלום קבוע נמוך, כי חשבנו שכיוון שגובים מכולם צריך לגבות מהם.

יולי תמיר: בהרצות שלנו שמנו את התשלום על כ-100 שקלים.

יולי תמיר: בנינו מודל מוכן.

יולי תמיר: הלכנו עם המודל הזה לשר הרווחה והשירותים החברתיים, שממונה על הביטוח הלאומי.

יולי תמיר: השר תמך מאוד בתפיסה שלנו והתחילה סדרה ארוכה מאוד של פגישות עם הביטוח הלאומי.

יולי תמיר: למה הביטוח הלאומי?

יולי תמיר: קודם כול, למי שזוכר את ועדת לנגרמן, ההצעה שלו הייתה שהגבייה תהיה באמצעות הביטוח הלאומי.

יולי תמיר: לא במקרה הביטוח הלאומי היה היעד, כי הוא גוף גדול, שיש לו אמצעי גביה.

זבולון אורלב: הוא הציע שכל האוכלוסייה תשלם, לא רק הורים.

יולי תמיר: נכון, אתה צודק, אבל הוא השתמש בכלי של הביטוח הלאומי.

יולי תמיר: אני מדברת על כלי הגבייה כרגע.

אורי אריאל: גביה באות בי"ת או בשתי האפשרויות?

יולי תמיר: אני חשבתי שבבי"ת.

יולי תמיר: הביטוח הלאומי יודע לגבות, כמו במקרה של ביטוח בריאות.

יולי תמיר: יתר על כן – דבר שאנחנו רצינו ולא היה כלול בוועדת לנגרמן – שהגביה תהיה פרוגרסיבית.

זבולון אורלב: אם הוא הולך על-פי הביטוח הלאומי, אז ברור שזה פרוגרסיבי.

יולי תמיר: אבל אם נרד לפרטיה של השיטה שלנו נראה שהיא יותר פרוגרסיבית מלנגרמן.

יולי תמיר: עבדנו עם המנכ"ל הקודם של הביטוח הלאומי ועם אנשיו, בנינו מודלים שהתגברו על בעיה קיימת; הביטוח הלאומי בפער זמן מסוים, ועלול להיווצר מצב שאדם השתכר לפני שנתיים סכום מסוים, גובים ממנו עכשיו על-פי הסכום הזה ובינתיים הוא איבד את מקור פרנסתו ואז נוצרת סטייה בגביה.

יולי תמיר: עשינו תהליך של חשיבה משותפת ואמרנו שאנחנו לוקחים על עצמנו, כמשרד, את תהליך הבדיקה של הגביה וגם פיצוי על סטיות, שהן הכרחיות מטבע הנתונים הלא-מושלמים שיש לביטוח הלאומי.

יולי תמיר: עדיין, לפי החישובים שלנו, זה היה מאוד כדאי.

יולי תמיר: היינו מוכנים לתת שני סוגים של שירות.

יולי תמיר: קודם כול, אנחנו נבנה את המדרג, נעביר אותו לביטוח הלאומי.

יולי תמיר: אנחנו גם נטפל בפניות ובחריגים, כי הביטוח הלאומי אמר: כל הורה יגיד למה אני שמונה ולא ארבע.

יולי תמיר: אמרנו שאנחנו מוקד שלנו במשרד, יבואו אלינו אנשים עם בעיות, תביעות, שאלות ואנחנו נפתור.

יולי תמיר: אנחנו רק רוצים את הכלי של הגביה.

יולי תמיר: למה?

יולי תמיר: כי מהחישובים שלנו, ונדמה לי שכל בר בי רב מבין את זה, להקים עוד גוף גביה לאומי במדינת ישראל – זה דבר שהעלות שלו היא פנומנלית ומיותרת.

יולי תמיר: למה צריך להקים גוף נוסף אם יש גוף קיים שיודע לעשות את העבודה.

יולי תמיר: לצערי, המנכ"לית החדשה של הביטוח הלאומי שמה קץ לכל התהליך הזה לפני כחודש וחצי.

יולי תמיר: היא הודיעה לנו שהיא לא מוכנה לזה בשום אופן.

יולי תמיר: זה לא נראה לה היעד המרכזי של הביטוח הלאומי ולכן היא סגרה את המסלול הזה לחלוטין.

יולי תמיר: ניסינו לבדוק מסלולי גביה אלטרנטיביים.

יולי תמיר: לצערי, אין מסלול גביה אחר.

יולי תמיר: לא הצלחתי לבוא עם מודל טוב יותר.

יולי תמיר: עבדנו על המודל הזה קרוב לחצי שנה, וחלק גדול מהזמן הצוותים של הביטוח הלאומי ישבו אתנו כי היו הרבה סוגיות שהיינו צריכים להתגבר עליהן מבחינת מידע, סיווג מידע ופרטיות המידע.

יולי תמיר: כל מיני בעיות שעברנו בתהליך.

יולי תמיר: אני מציעה ליושב ראש הוועדה לנסות לקיים פה שוב דיון עם שר הרווחה והשירותים החברתיים, מנכ"ל משרדו ומנכ"לית הביטוח הלאומי.

יולי תמיר: לא הייתי רוצה לעשות את זה בחקיקה, כי אני לא חושבת שזה טוב לכפות על גוף דבר כזה בחקיקה, אם כי גם זאת אפשרות.

יולי תמיר: אין, ולא יהיה – להערכתי – מנגנון אחר שהוא נקי מלחצים על ילדים ועל בתי ספר.

יולי תמיר: הפתרון הוא רק הרחקת הגביה למוסד שהוא לא מוסד בית ספרי.

יולי תמיר: דרך אגב, הייתה אפילו שאלה אם העיריות צריכות לגבות, אבל לעיריות אין מידע מלא על הכנסות, אלא רק על פטורים ברמות שכר נמוכות.

יולי תמיר: כל השאר היא לא יודעת כמה הם מרוויחים, ואולי טוב שכך.

יולי תמיר: לא הייתי רוצה ליצור כתוצאה מהמהלך זליגת מידע אינטימי, ואז ראש העיר יוכל להגיד: בואו נתרים את פלוני לגן הילדים בשכונה כי נראה שהשנה הוא הרוויח יפה.

יולי תמיר: לכן, נראה לי שהוועדה צריכה לסייע לנו בחקיקה או בגישור עם הביטוח הלאומי.

יולי תמיר: אני אישית לא מוצאת מודל אלטרנטיבי למודל הזה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיב בקיצור.

מיכאל מלכיאור: קודם כול, אנחנו לא יכולים לאשר שוב תשלומי הורים פה.

מיכאל מלכיאור: תשלומי הורים זה המס הכי רגרסיבי שיש, חוץ מזה שאנחנו יודעים שבתי הספר היום לא שמים על זה, ולפי הנתונים של משרד החינוך הם לוקחים חופשי מה שהם רוצים.

מיכאל מלכיאור: אין פיקוח, וכל מה שהבטיחו מהמשרד, שיהיו פיקוח וענישה – זה לא קיים.

מיכאל מלכיאור: בתי הספר עושים ככל העולה על רוחם.

מיכאל מלכיאור: כשהשרה הביאה את זה בשנה שעברה חשבתי שזה רעיון טוב.

מיכאל מלכיאור: אני מקבל את ההצעה של השרה.

מיכאל מלכיאור: בואו נשב עם שר הרווחה ונקבע את הדרך בחקיקה או בהסכמה.

מיכאל מלכיאור: כמובן שאני מעדיף בהסכמה.

מיכאל מלכיאור: אני מעדיף את לנגרמן, אני לא חושב שזה רק עניין של ההורים, אני חושב שעיקרון החינוך צריך לחול על כל האוכלוסייה, כמו שאת כל נושא החינוך כל האוכלוסייה משלמת.

מיכאל מלכיאור: אגב, כל שרי החינוך מאז ועדת לנגרמן תמכו בזה ולא עשו שום דבר כדי ליישם את זה.

מיכאל מלכיאור: אני מוכן ללכת בכיוון הזה, הבעיה היא ששוב שעון החול אוזל ובתי הספר צריכים לדעת איפה הם עומדים.

מיכאל מלכיאור: עוד מעט יגידו לנו שאם לא נאשר עכשיו לא יהיה כלום.

מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים לפעול בעניין הזה מאוד מהר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאנחנו צריכים לקבל את ההצעה הזאת, אבל היה ראוי שהממשלה תציע את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: אני מוכן לעשות את זה יחד.

מיכאל מלכיאור: נשמע בקצרה תגובות.

מיכאל מלכיאור: דוקטור קדמן, בבקשה.

יצחק קדמן: אדוני היושב ראש, גברתי השרה, חברות וחברי הכנסת, לא אחזור על הדברים שאני אומר כבר 15 שנה, מפני שהם רשומים בפרוטוקולים ואני לא רוצה לבזבז את הזמן שניתן לי.

יצחק קדמן: אני קורא לך, אדוני היושב ראש, לעשות קץ ולהפסיק את ההתמכרות של מערכת החינוך לסם הזה, שנקרא תשלומי הורים.

יצחק קדמן: מערכת החינוך התמכרה אליו והיא לא יכולה להיגמל.

יצחק קדמן: בשביל להיגמל צריך להפסיק את זה אחת ולתמיד.

יצחק קדמן: זה יעלה למערכת בקריז.

יצחק קדמן: נכון, זה לא פשוט.

יצחק קדמן: אי-אפשר להיגמל מהיום למחר, אבל 15 שנה לפחות אנחנו מורחים את העניין הזה, כולל בשנה האחרונה.

יצחק קדמן: גברתי השרה, בשנה שעברה, כשהבאת את זה, תמכתי במודל שלך למרות שהוא לא אידיאלי, למרות שקיבלתי על הראש אחרי הישיבה.

זבולון אורלב: בצדק.

יצחק קדמן: אני מודה: טעיתי.

יצחק קדמן: השלינו את המערכת, את ההורים, השלינו את הוועדה.

יצחק קדמן: שום דבר לא יצא מזה.

יצחק קדמן: עם כל הכבוד למנכ"לית הביטוח הלאומי, או שיש ממשלה בישראל או שאין ממשלה בישראל.

יצחק קדמן: הפקיד הזה רוצה, הפקיד ההוא לא רוצה, איך אפשר לעשות דבר כזה?

יצחק קדמן: כשממשלת ישראל החליטה שהביטוח הלאומי יגבה את ביטוח בריאות ממלכתי – אז הוא גובה.

יצחק קדמן: לא שאלו אם מישהו רוצה או לא רוצה.

יצחק קדמן: מה שקרה בשנה האחרונה הוא הפקרות מוחלטת.

יצחק קדמן: אני קורא לארגוני ההורים למיניהם – וחלק מהבעיה שהעניין הזה נמשך הוא שאין ארגון הורים יציג, חזק, שיכול להגיד: לא עוד.

יצחק קדמן: אני קורא גם לארגוני המורים והמנהלים: אל תיתנו יותר יד לעניין הזה.

יצחק קדמן: אתם אנשים פדגוגיים, אתם צריכים לחנך לא להיות גבאי כספים, שכל היום רבים אם כן לגבות או לא לגבות.

יצחק קדמן: בשנה האחרונה הדברים הגיעו לשפל המדרגה.

יצחק קדמן: זהות ישראלית: 47 שקלים; זהות יהודית: 33 שקלים; יום הזיכרון לרבין: 50 שקל; תוספת יום לטיול שנתי: 173 שקלים; חידון תנ"ך: 50 שקלים; סל תגבור העשרה: 1,066 שקלים; כיתת מצוינות: 2,442 שקלים.

יצחק קדמן: אני יכול להקריא לכם את האבסורדים האלה עד אין-סוף.

יצחק קדמן: ממילא אין שום קשר בין מה שהוועדה מאשרת לבין מה שקורה בשטח.

יצחק קדמן: להערכתי, יש הסכם לא כתוב בין משרד החינוך למנהלי בתי הספר.

יצחק קדמן: מנהלים, אל תבואו אלינו בדרישות תקציביות ואנחנו ניתן לכם לעשות מה שאתם רוצים בתשלומי הורים.

יצחק קדמן: לא נבלבל לכם את המוח.

יצחק קדמן: המצב הוא בלתי נסבל.

יצחק קדמן: מערכת החינוך בישראל כבר איננה חינם; חוק חינוך חובה חינם הוא ללעג ולקלס.

יצחק קדמן: תשלומי ההורים הם דרך להפרטת מערכת החינוך.

יצחק קדמן: מערכת החינוך לא שייכת יותר למדינת ישראל ולממשלת ישראל, היא שייכת למי שמצליח לגבות כספים.

יצחק קדמן: יש בתי ספר שגובים אלפי שקלים מעבר למה שמותר, יש בתי ספר שלא מסוגלים לגבות כלום.

יצחק קדמן: כך נראית מערכת החינוך.

יצחק קדמן: ועדת החינוך צריכה לקום, מעבר לכל שיקול פוליטי, ולהגיד: השלו אותנו, נתנו עוד שנה ולא קרה כלום, אנחנו לא מאשרים יותר תשלומי הורים, נקודה.

יצחק קדמן: אז אולי תבואנה פגישות, אז אולי תהיה הרגשה של משבר, אז אולי יאמצו את המודל של השרה, אולי אפילו את ועדת לנגרמן – שאני חושב שאני שריד אחרון שלה בחדר הזה.

יצחק קדמן: אם לא יהיה משבר, בשנה הבאה ניפגש באותו פורום.

מיכאל מלכיאור: דבריך מקובלים.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אני לא חבר ועדה, לצערי, אבל הייתי והצבעתי נגד תשלומי הורים בעבר.

אורי אריאל: הצעתי למשרד החינוך ולממשלה ללכת על תוכנית מדורגת עשר-שנתית, כל שנה התשלום ירד ב-10%, מישהו הציע לחמש שנים.

אורי אריאל: המצב הנוכחי הוא הפקרות.

אורי אריאל: אני לא מציע ליושב ראש – אני רוצה לחזק את מה שהוא אמר – להיות שותף להפקרות הזאת.

אורי אריאל: זה לא בא בחשבון, אני חושב שחברי הוועדה צריכים להתנגד לזה היום.

אורי אריאל: זו בכלל לא שאלה איך יגבו את זה – לא יגבו.

אורי אריאל: אני מציע לוועדת החינוך לא לאשר את תשלומי ההורים וליצור מכניזם של משבר לקראת פתרון.

אורי אריאל: אחרת, אנחנו מדרדרים את המערכת, לא מייצבים אותה.

אורי אריאל: נניח שמישהו אומר: נעצור את העגלה כדי שלא תגיע לתהום.

אורי אריאל: זה לא המצב, אנחנו עוזרים לה להידרדר, וזה באחריות חברי הכנסת של ועדת החינוך.

אורי אריאל: אני קורא לכם לא לאשר במציאות הזאת את תשלומי ההורים.

אורי אריאל: אני מכיר את השאלה: מה יעשו המנהלים?

אורי אריאל: הם יושבים אתנו, כמו בכל שנה.

אורי אריאל: אותה הצגה כל שנה.

אורי אריאל: כמו שאמר דוקטור קדמן: תוציאו את הפרוטוקולים ותקראו אותם וייגמר אחר כך.

אורי אריאל: מה נעשה?

אורי אריאל: אנחנו לא יודעים כמה לקחת.

אורי אריאל: אל תיקחו, אתם משתפים פעולה עם השטן הזה.

אורי אריאל: אני יודע שזה קשה, אני מבין שזה משבר – אני לא רוצה לחזור על דברי קודמי.

אורי אריאל: אותו דבר נכון גם לוועדי ההורים וכולם, אם לא תשתפו פעולה עם הרמאות הזאת – ואני מצדיע למנכ"לית הביטוח הלאומי, שלא הסכימה לשתף פעולה עם הבלוף הזה, כי לא יגבו שם.

אורי אריאל: אז היא אמרה את הדברים.

אורי אריאל: במקום לשחק אותה יפה - היא לא רוצה להגיד "לא" לשר - היא אמרה טוב מאוד.

יולי תמיר: אם לא יגבו דרך הביטוח הלאומי אז איך?

אורי אריאל: כי לא צריך תשלומי הורים, זה מתחיל מזה, לא מאיך גובים.

אורי אריאל: את בשלב של איך גובים, ואני אומר לך שלא צריך לגבות.

אורי אריאל: אם אי-אפשר לעשות את זה בשנה אחת – בדימוי הגמילה של דוקטור קדמן – אז תעשו את זה בשלוש שנים, תעשו את זה בחמש שנים.

אורי אריאל: זה לא צודק, זה לא נכון, זה לא ראוי וזו הפקרות.

אורי אריאל: תודה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

אלכס מילר: תודה, אדוני היושב ראש.

אלכס מילר: אני מסכים דבריו של חבר הכנסת אריאל.

אלכס מילר: אם היינו מאשרים את התוכנית היינו מגיעים למצב שבכל בעיה שבה נתקל משרד כזה או אחר היינו מטילים מעמסה נוספת על הציבור, והדבר הזה היה בסופו של דבר מפריט את מערכת המיסוי של מדינת ישראל.

אלכס מילר: אם אנחנו יכולים היום לצבוע מס מסוים שמשלם אזרח לטובת נושא כזה או אחר, מחר אנחנו יכולים להגיד שנצבע עוד משהו.

אלכס מילר: למשל, שכר הלימוד באוניברסיטאות.

אלכס מילר: יש חוסר בתקציב, בואו נטיל עוד מס ונסגור את זה על-ידי גביה.

אלכס מילר: אם למשרד האוצר, או לכל מי שמתעסק בגביית נסים מהאזרחים, יש דרך להגיד שחלק מהכסף של המסים שמשלמים מדינת ישראל ילך לטובת סיוע למשרד כזה או אחר, זו זכותם.

אלכס מילר: הם יכולים להעלות את זה והממשלה תאשר או לא.

אלכס מילר: אבל, מבחינתנו, אנחנו דנים בנושא של תשלומי הורים כל כך הרבה זמן.

אלכס מילר: זה דבר מיותר, ולדעתי, אם נחסום את זה היום בסופו של דבר יימצא פתרון.

אלכס מילר: הרבה מדינות בעולם הגיעו כבר למצב שאם מגדירים שהחינוך הוא חינם, אז הוא צריך להיות חינם.

אלכס מילר: לא יכול להיות שעושים פה כאלה הפרדות בין אוכלוסיות.

מרינה סולודקין: או, אם מגדירים שיש מס חינוך, יש את משרד האוצר שצריך לגבות מס חינוך.

אלכס מילר: זה לא יכול להיות שפתאום יהיה לנו מיסוי צבוע ספציפית לדבר כזה או אחר, כי בסופו של דבר יהיה עוד ועוד, ואז אנשים ישלמו מסים, וישלמו עוד מסים על הדברים שלמשרד כזה או אחר קשה להתמודד אתם.

אלכס מילר: תודה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, כששרת החינוך התמנתה לתפקידה היו לי הרבה מאוד תקוות.

שלמה מולה: למרות שלא הייתי חבר כנסת, בדיונים שהתקיימו כאן שמעתי את שרת החינוך גם בעניין הזה וגם בעניינים האחרים, כמו השירות הלאומי, קיצוצים והנושא של קיצוץ במכינות קדם-צבאיות.

שלמה מולה: אם אני חוזר לעניין תשלומי ההורים, אני חושב שכבר מזמן מערכת החינוך היא לא מערכת חינוך אחידה, היא לא שווה לכל האזרחים; היא מערכת חינוך לעשירים ולעניים.

שלמה מולה: מזמן מערכת החינוך איננה נותנת מענה כמו שהמחוקק התכוון.

שלמה מולה: מערכת החינוך צריכה להיות חינם, לפחות עד שכבות מסוימות.

שלמה מולה: אני בכלל לא מבין למה בכלל צריך לקיים דיון על גביית תשלומי הורים.

שלמה מולה: ברגע שמאפשרים לגבות לטיול אז אין לזה סוף.

שלמה מולה: אני חושב שכחברי ועדה, כמחוקקים, אסור לנו לאפשר לנו שתיגבה אגורה אחת מההורים.

שלמה מולה: אם יש לזה פתרון תקציבי שמשרד האוצר לא מקים, ימצאו את התקציבים בתוך המשרדים השונים, יעשו קיצוצים.

שלמה מולה: לא צריך לגבות שום כסף.

שלמה מולה: יכול להיות שאני מחזיר את הדיון למה שהיה לפני שנה או שנתיים, אבל צריך להגיד ביושר שמערכת החינוך מזמן איננה בחינם.

שלמה מולה: זאת מערכת חינוך, בדרך כלל, לעשירים בלבד, היא ממשיכה לפגוע בעניים.

שלמה מולה: אם אנחנו רוצים לבנות חברה שכזאת – בבקשה, אז נדע לפחות, שלא נצייר את עצמנו כמערכת חינוך שנותנת חינוך חינם לילדיה.

שלמה מולה: אלה בדיוק האבסורדים של הידרדרות מערכת החינוך ב-30 השנים האחרונות.

שלמה מולה: אם הגביה תיעשה דרך הביטוח הלאומי או לא – זה דבר טכני לחלוטין.

שלמה מולה: אני חושב על הדבר העקרוני של גביה מההורים – לזה צריך להתנגד בכל תוקף.

שלמה מולה: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: מר סקר, בבקשה.

יהודה סקר: אדוני היושב ראש, אני יושב פה כבר שבע שנים, ומזה 25 שנה אני בארגוני ההורים.

יהודה סקר: צודק דוקטור קדמן שחייב לקום ארגון הורים ארצי חזק, וזה הולך להיות גם בחקיקה.

יהודה סקר: ארגון הורים ארצי יהיה בחקיקה, וכל מי שרוצה לחייך – שיחייך.

יהודה סקר: יש חוק לימוד חובה חינם, ואנחנו, כהורים, משלמים כל שנה שלושה מיליארד שקלים.

יהודה סקר: גברתי השרה, הייתי נוכח, ויש לי תיק עבה, כשהיית חברת ועדת החינוך נלחמת בשיניים על מינימום תשלומי הורים, והיום, כשרה, הפכת את עורך, לצערי.

יולי תמיר: לא, לכן הצעתי את המודל שהצעתי בתור חברת כנסת.

יולי תמיר: אני מפנה אותך לשם.

יולי תמיר: הצעתי מודל גביה פרוגרסיבי.

יולי תמיר: אפנה אותך למאמר חשוב שכתבתי, שעניין מס ההורים הוא מס רגרסיבי ואני נגד מס רגרסיבי ואני בעד מס פרוגרסיבי, כי צריך את המשאבים אבל הם צריכים להיגבות פרוגרסיבית.

יולי תמיר: המהלך שעשינו הוא מהלך פרוגרסיבי, צריך למצוא את הגוף שיסייע לנו לעשות מהלך כזה.

יהודה סקר: הנושא הקשה ביותר, גברתי השרה, ואת יודעת את זה, שראשי הערים אומרים שבחינוך יש שני ראשים: יש שר ויש ראש עיר.

יהודה סקר: מי מחליט כמה לגבות?

יהודה סקר: ועדת החינוך?

יולי תמיר: החוק במדינת ישראל אומר שמדינת ישראל תנהל את החינוך במשותף.

יהודה סקר: לא אני אמרתי את זה, גברתי השרה, ראשי הערים התלוננו על זה.

יהודה סקר: אמר ראש עיריית בת-ים: אני גובה כמה שאני רוצה.

יהודה סקר: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: תודה לך.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: גם כשהשרה הציעה את הדיון הייתי במיעוט, כי סברתי שהמודל שמציעה השרה הוא מודל בלתי אפשרי במציאות הישראלית.

זבולון אורלב: הוא לא יכול לעבוד, אין לו סיכוי לעבוד, ולכן אני לא מבין מדוע השרה לא נלחמת – בגיבוי מלא של כל חברי ועדת החינוך, ללא יוצא דופן – על מודל לנגרמן.

זבולון אורלב: למה שרק ההורים ישלמו כקנס, בתקופה שיש להם ילדים בבית הספר, דרך הביטוח הלאומי?

זבולון אורלב: למה שלא תשלם כלל האוכלוסייה?

יולי תמיר: אני מוכנה כבר עכשיו - - -

זבולון אורלב: תילחמי, אני אעזור לך.

זבולון אורלב: כולנו נעזור לך ללכת על מודל לנגרמן.

זבולון אורלב: אני מבין את מנכ"לית הביטוח הלאומי, הגביה הזאת היא מאוד מסובכת, היא בלתי אפשרית.

זבולון אורלב: אמרתי את זה.

זבולון אורלב: היא לא תקום ולא תהיה, ואני מודה לדוקטור קדמן שחזר בתשובה.

אלכס מילר: למה העונש?

זבולון אורלב: מה פירוש?

זבולון אורלב: כלל האזרחים משלמים היום 28 מיליארד שקלים לתקציבו של משרד החינוך.

זבולון אורלב: צריכים עכשיו עוד 2.5 מיליארד שקלים, שזה תשלומי ההורים.

זבולון אורלב: זה פחות מ-10%.

זבולון אורלב: מי שמשלם את ה-28 מיליארד צריך לשלם עוד 2.5 מיליארד, אבל לא ההורים.

זבולון אורלב: את ה-2.5 מיליארד מטילים רק על ההורים.

זבולון אורלב: זו טעות.

אלכס מילר: כן, אבל אז צריך להגיד למשרד החינוך - - -

זבולון אורלב: אני מוכן להגיע אתך להסכמה.

זבולון אורלב: במקום להפחית מסים, את מה שרצו להפחית שייתנו לחינוך.

זבולון אורלב: אבל לא יעשו את הדבר הזה.

זבולון אורלב: שתבין את המושגים: אם מוסיפים שני פרומיל – לא שני אחוזים – לביטוח הלאומי, זה פותר את כל הבעיה.

זבולון אורלב: זה מה שאמרה ועדת לנגרמן.

קריאה: - -

זבולון אורלב: פרומיל אחד, טעיתי.

זבולון אורלב: אני מציע ליושב ראש להתאחד סביב ועדת לנגרמן, ואולי ללכת לחקיקה.

זבולון אורלב: דרך אגב, בכל מקרה צריך חקיקה, גם לפי המודל שלך, גברתי השרה, צריך חקיקה, כי הביטוח הלאומי לא יכול לגבות אגורה אחת בלי שיש חקיקה.

זבולון אורלב: במקום לחוקק את המודל שלך, בואו נלך על המודל הזה ונתרכז סביבו.

מיכאל מלכיאור: תודה.

יולי תמיר: אני חושבת שהמודל שלנו הוא יותר נכון, אבל אשמח – בהיעדר אפשרות כרגע ליישם אותו – second best זה מודל לנגרמן.

יולי תמיר: אם הוועדה תחוקק את מודל לנגרמן תהיה לה את תמיכתי המלאה.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: אתמול בעיתון פורסמה ידיעה מאוד מצערת על ילדה בת 15, שכתוצאה מחוסר אפשרות של הוריה לשלם את הטיול היא נשארה בבית ואפילו ניסתה לפגוע בעצמה.

נאדיה חילו: אני חושבת שהמקרה הזה הוא לא מקרה יחיד, הוא הגיע לעיתון במקרה.

נאדיה חילו: כולנו יודעים שבמצב הכלכלי היום, של עליית מחירים מסחררת, שמחיר מוצרי היסוד עולה, הביטוח הלאומי לא מכסה את הפער.

נאדיה חילו: עובדתית, המצב הכלכלי יהיה הרבה יותר קשה, הנטל על ההורים יהיה הרבה יותר קשה, קודם כול הקיום היומיומי.

נאדיה חילו: אנחנו גם יודעים שפעולות מסוימות שקשורות במערכת החינוך, פעולות לא פורמליות, כביכול, הן הכרח.

נאדיה חילו: בית הספר הוא לא רק כדי ללמד מתמטיקה ומקצועות, אלא מאוד חשובות הפעולות הנוספות, שכביכול גובים תשלומים כדי לכסות אותן.

נאדיה חילו: מבחינתנו, גם כוועדה, הפעולות האלה הכרחיות.

נאדיה חילו: זה לא איזו קצפת, אלא הן אמורות להיות מהמערך הכללי ומהשיטה הכוללת, דבר שהוא בילט-אין ולא דבר שמוטל על שכמם של ההורים ולפי בחירתם, כאילו שזה משהו נוסף לתת לילדים.

נאדיה חילו: זה חלק אינטגרלי, מערכתי, מבני, בתקציב שאמור לתת את המענה הזה, ולכן צריך למצוא לו פתרון מערכתי, פתרון כולל, אם זה דרך ביטוח לאומי, דרך תוכנית כזו או אחרת, ובשום פנים ואופן לא להטיל את זה על ההורים, כי המערכת היא אוניברסלית ולא סלקטיבית.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: אצטרף לדעתו של חבר הכנסת אורלב.

רונית תירוש: אנחנו מייצגים פה את כל סיעות הבית, ואני חושבת שאם כולנו נתחייב לא להישמע למשמעת קואליציונית ולהצביע בעד הצעת חוק שמתכוונת להטיל את חובת כיסוי התשלומים הללו על המדינה, לא משנה אם דרך הביטוח הלאומי או בדרך אחרת, אז יש סיכוי שהדברים יפתרו אחת ולתמיד.

רונית תירוש: התחלתי מהסוף, וזה ברמת האופרציה.

רונית תירוש: לא התכוונתי להאשים את השרה, כי על בשרי חוויתי כמה קשה לאכוף הנחיות של תשלומי הורים, כי המנהלים לא משתפים פעולה.

רונית תירוש: המנהלים עושים כל אחד כראות עיניו.

רונית תירוש: אם ניסינו להוציא איזה מתווה מחייב שאין בלתו ואי-אפשר להוסיף עליו סעיפים, אז ראינו גם הרבה מאוד טענות, שחלקן הגיעו מדוקטור קדמן ומאחרים, שמראים איך מנהלים גובים יותר תחת סעיפים שונים ומשונים.

רונית תירוש: דרך אגב, גם בחינוך הממלכתי דתי, שנושא התשלומים שם הוא מאוד בעייתי וכאוב.

רונית תירוש: לכן, אין פה דרך של אפור, זה שחור או לבן: או שיש תשלומי הורים או שאין.

רונית תירוש: ברגע שיש – יעקפו אותנו, אי-אפשר יהיה לאכוף את זה כמו שצריך.

רונית תירוש: לסיום דבריי, אני רוצה להגיד שאני מאוכזבת משרת החינוך בעניין הספציפי הזה.

רונית תירוש: יזמנו כניסה מסובסדת על-ידי משרד החינוך לאתרים, כדי שכשיבואו עם הטיולים ישלמו מינימום.

רונית תירוש: ככל שבדקתי האתרים נשארו במחירים מוזלים, אבל הסבסוד שהמשרד הבטיח פסק.

רונית תירוש: זה דבר חמור בעיניי, כי מהר מאוד האתרים יעלו את מחיר הכניסה או שכתוצאה מזה התלמידים לא ייכנסו לאתרים מאוד חשובים.

רונית תירוש: דבר שני, נתתי הנחיה מפורשת שאין גביה לטיולים או סיורים לימודיים בחו"ל – באיטליה למגמת האומנות ועוד כהנה וכהנה.

רונית תירוש: קבעתי את זה, ואת זה אפשר לאכוף, זה לא על כל בתי הספר בארץ אלא רק על קומץ.

רונית תירוש: לצערי הרב, המשרד לא אוכף את הנוהל הזה, כמו נהלים אחרים, והעסק התפזר לכיוונים שהם בלתי אפשריים בעליל.

רונית תירוש: אלה שתי טענות מאוד ספציפיות לשרת החינוך, למה היא לא אוכפת את מה שאנחנו כבר יזמנו, ולא אוסיף.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אני מתנצל בפני כעשרה אנשים שכתבו לי פתקים, שאני לא מספיק להגיע אליהם.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נמצאים בעניין הזה מאתמול.

מיכאל מלכיאור: כולנו מכירים את הבעייתיות.

מיכאל מלכיאור: יש פה בערך שניים ומשהו מיליארד שקלים, שלאט-לאט נכנסו דרך תשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: זה התחיל בקטן וגבר, וזה הלך מעבר לכל דבר, כי משרד החינוך החליט לא לאכוף את החוק גם בנושא הזה ולתת למנהלי בתי הספר לגבות באופן חופשי כל מה שרוצים מההורים.

מיכאל מלכיאור: כל הנושא של חינוך חינם הפך להיות פארסה.

מיכאל מלכיאור: זה חמור עוד יותר כשאנחנו יודעים שזה נופל על הכי חלשים.

מיכאל מלכיאור: קראנו את הסיפור בעיתון אתמול, ואנחנו יודעים את הסיפורים מרחבי הארץ.

מיכאל מלכיאור: ניסינו לתקן את זה במשהו בקופה של 45 מיליון שקלים להנחה למי שאין לו.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר לעשות חינוך חינם ולקחת תשלומים.

מיכאל מלכיאור: זה דבר פסול.

מיכאל מלכיאור: יחד עם זה, אני לא מוכן לעשות את הדיונים פה פארסה, שכולנו נדבר משך חודשים, כמו שהיה בכנסת הקודמת, שכולם נשאו נאומים חוצבי להבות במשך חודשים, ובסוף כולם התקפלו.

מיכאל מלכיאור: אני לא מוכן לבזבז את הזמן של הוועדה.

מיכאל מלכיאור: יש לנו יותר מדי דברים לעשות פה.

מיכאל מלכיאור: לכן, אנחנו צריכים לקבל החלטה חד-משמעית.

מיכאל מלכיאור: יש שתי אופציות: או שנחליט לא לאשר את תשלומי ההורים, נקודה.

מיכאל מלכיאור: לא נתכנס, לא נאשר ושישברו את הראש.

מיכאל מלכיאור: מה שאני חושש שיהיה מזה, כמו בכל שאר התחומים, זה הפקרות מוחלטת.

מיכאל מלכיאור: כל בתי הספר יגבו ממילא, בלי אישור.

מיכאל מלכיאור: ממילא 85% חוטאים לחוק ומשרד החינוך לא מפקח ולא עושה שום דבר, על אף ההבטחות.

מיכאל מלכיאור: לכן, זה לא יעזור לנו לא לאשר כל זמן שהכסף הזה לא נמצא במערכת ולא יעבור לבתי הספר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו הרי לא נגיד שלא צריך יותר תרבות ולא צריך טיולים.

מיכאל מלכיאור: לא נגיד את זה.

מיכאל מלכיאור: הדבר הנכון ביותר, כמובן, היה לקחת את זה כמו את ה-28 מיליארד.

מיכאל מלכיאור: לוקחים עוד שני מיליארד ויהיו 30 מיליארד.

מיכאל מלכיאור: אבל אנחנו יודעים, בתוך עמנו אנחנו חיים, שהאוצר לא יוסיף עכשיו שני מיליארד שקלים לתקציב החינוך.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה הדבר הנכון ביותר, אבל מאחר ואנחנו מכירים את המצב, יש רק אופציה אחת.

מיכאל מלכיאור: אמרתי את זה בתחילת הדיון בצורה שקטה, ועכשיו אגיד את זה בצורה יותר נחרצת – אני שמח שזאת גם עמדת המנכ"לים לשעבר – יש רק אפשרות אחת במציאות שנוצרה פה, אם אנחנו לא רוצים ללכת עם הראש בקיר, וזה לקבל את המלצות לנגרמן.

מיכאל מלכיאור: שיהיה ברור, גם את זה האוצר לא יקבל בשום אופן, כי זו צורה עקיפה להעלות מס.

מיכאל מלכיאור: דרך אגב, זה לא שניים או שלושה פרומיל, זה מכסימום פרומיל אחד וחצי.

מיכאל מלכיאור: בזמן לנגרמן זה היה פרומיל אחד, בינתיים זה גדל.

מיכאל מלכיאור: זו לא הדרך לעשות את זה מלכתחילה, ואי-אפשר ככה לנהל מדינה שבשביל כל תקציב נוסף נוסיף עוד מס פה ומס שם.

מיכאל מלכיאור: אבל אין אופציה אחרת, אין ברירה אחרת, הגענו לנקודה הזו.

מיכאל מלכיאור: לכן, אנחנו צריכים לעשות חקיקה במהלך בזק, אם כולנו מסכימים לזה וכולנו מבינים שחיים את הסכום הזה, וכולנו מבינים שאי-אפשר את המס הרגרסיבי על ההורים, וכל המאבקים וכל הילדים האומללים, המנהלים האומללים והמורים האומללים.

מיכאל מלכיאור: אז יש רק דרך אחת לעשות את זה, נלך על זה בכל הכוח.

מיכאל מלכיאור: נקווה שהממשלה תגבה אותנו, ניאבק אם משרד האוצר לא אוהב את זה – והוא לא יאהב את זה.

מיכאל מלכיאור: אם יש פה חזית אחת - כמו בתחומים אחרים, שבהם הצלחנו להעביר מה שאנחנו רוצים – אז נצליח.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנקבל עכשיו החלטה שהולכים לחקיקת בזק, חקיקת לנגרמן, שמקובלת על כל שרי החינוך לדורותיהם.

מיכאל מלכיאור: יש פה שר חינוך לשעבר, שלפי מה שאני זוכר גם כן אימץ את זה.

מיכאל מלכיאור: נלך על זה, שרת החינוך תומכת בזה.

מיכאל מלכיאור: נלך על זה בלי כל הקונצים וכל הסיבוכים, אבל לא נאשר תשלומי הורים עכשיו.

מיכאל מלכיאור: בזה נגמר החלק הראשון של הישיבה.

יולי תמיר: אני מאוד מברכת על ההחלטה הזאת.

יולי תמיר: אני חושבת שהיא החלטה נכונה.

יולי תמיר: כיוון שהחקיקה הזאת, על מרכיביה, מוכרת לכולם אפשר לקדם אותה.

יולי תמיר: אבל צריך לעשות את זה במהלך המושב הזה, כי אחרת המנהלים לא יוכלו לעמוד בזה.

אלכס מילר: החשש שלי הוא שמשרד האוצר מסתכל על משרד החינוך, ומבחינתו התקציב של משרד החינוך זה מה שצריך להיות.

אלכס מילר: אם נרחיב בצורה כזו או אחרת את תקציב המשרד יבוא משרד האוצר ויגיד: אני מקצץ, ויקצץ.

זבולון אורלב: אתה לא מגדיל את התקציב, אתה מגדיל את הגביה.

אלכס מילר: מה זו הגביה?

אלכס מילר: אתה מוסיף כסף נוסף לתקציב.

זבולון אורלב: אתה יכול לסדר את זה בחקיקה.

קריאה: גם היום מוסיפים לתקציב.

אלכס מילר: אבל לא בחקיקה, חברים.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש - - -

מיכאל מלכיאור: אני לא יכול לפתוח את זה שוב לדיון, בגלל מגבלות הזמן.

מיכאל מלכיאור: נשב על זה אחר כך.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה מוסכם כמעט על כל מי שיושב בחדר הזה, וגם אתה תהיה חלק מזה, כי אין דרך אחרת.

מיכאל מלכיאור: ברור שמלכתחילה זה לא צריך להיות כך.

מיכאל מלכיאור: קיצוץ תקני השירות הלאומי

מיכאל מלכיאור: נמשיך הלאה, לנושא השירות הלאומי.

מיכאל מלכיאור: נמצא פה השר עמי איילון, שאני מברך אותו.

מיכאל מלכיאור: זו הפגישה הראשונה שלו בוועדת החינוך כשר.

מיכאל מלכיאור: לפני שאנחנו מתחילים את הדיון הזה, אני רוצה לומר באופן חד-משמעי.

מיכאל מלכיאור: השירות הלאומי, במיוחד השירות הלאומי שהכרנו עד עכשיו, גם עם ההרחבה שהממשלה מציעה – ואני תומך בכך – הוא שירות חיוני במדינת ישראל, שירות מקודש.

מיכאל מלכיאור: אסור לפגוע בשירות הלאומי במדינת ישראל, אי-אפשר לפגוע בזה.

מיכאל מלכיאור: זה יגיע לפתרון בצורה כזו או אחרת, אני מציע שזה יגיע לפתרון בדרך המלך ולא בכל מיני הסכמים אפלים וכל מיני דברים שיודעים לעשות.

מיכאל מלכיאור: כמו שלא יזכרו את המכינות הקדם-צבאיות ונושאים אחרים, יש דברים שאי-אפשר.

מיכאל מלכיאור: שירות לאומי עושה שירות אצל אוכלוסייה.

מיכאל מלכיאור: זה לא עניין סקטוריאלי, זה עניין של כלל המדינה.

מיכאל מלכיאור: אצל כל החלשים, בפריפריה, ילדים עם - - -

יצחק לוי: השירות של הבנות עצמו הוא ערך שאי-אפשר לוותר עליו.

יצחק לוי: לא בגלל התוצאה, בגלל השירות עצמו.

מיכאל מלכיאור: אבל גם בגלל התוצאה.

מיכאל מלכיאור: השירות הוא לא שירות תעסוקה חופשי.

מיכאל מלכיאור: היום, כשאנחנו נלחמים על לב החינוך ועל לב החברה הישראלית, אי-אפשר לפגוע בחלשים, בפריפריה.

מיכאל מלכיאור: אני מזכיר שהמדינה הלכה לבג"ץ ואמרה שכל אדם חייב לשרת שירות לאומי.

מיכאל מלכיאור: היו לנו כבר ישיבות על הנושא הזה, אבל אם זו המגמה, המדינה לא יכולה לפגוע בדבר המקודש שכן קיים, ושכולם מברכים עליו.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: חייבים להגיע לפתרון, ואני מקווה שנגיע אליו בישיבה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אם לא בישיבה הזאת נקיים עוד ישיבה ועוד ישיבה כדי להגיע לפתרון של הנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: יש לנו שלושת רבעי שעה, אני מזכיר שאני מגביל את זכות הדיבור לשלוש דקות.

מיכאל מלכיאור: נשמע קודם את השרה ואחר כך נשמע את כל אלה שנרשמו לדבר.

יולי תמיר: אני רוצה להתחיל בשלושה דברים כלליים ואז לדבר על עניין השירות הלאומי.

יולי תמיר: שיהיה ברור באופן חד-משמעי שדין השירות הלאומי במשרד החינוך כדין פרויקטים רבים, חשובים וערכיים.

יולי תמיר: אין ויכוח ולא מתקיים ויכוח על חשיבותו של השירות הלאומי, כמו שאין ויכוח על חשיבותן של המכינות הקדם-צבאיות, כמו שאין ויכוח על דברים אחרים, שהם בעלי חשיבות רבה.

יולי תמיר: השאלה בסופו של דבר היא שאלה תקציבית, מהו המקור התקציבי שממנו אפשר לממן את השירותים החשובים האלה.

יולי תמיר: אתן לכם קצת רקע כדי שתבינו איך הגענו למצב הנוכחי.

יולי תמיר: תקציב הפעולות של משרד החינוך כשהשר לוי עזב היה קרוב לשלושה מיליארד.

יולי תמיר: בין השנים 2000 ל-2005 נלקחו שני מיליארד שקלים, אני קבלתי שקלים תקציב שהוא קצת פחות משני מיליארד.

יולי תמיר: זאת אומרת, רוב התשתית נשחקה וקיבלנו לידינו מערכת רעועה שנלחמת על חייה בכל הדברים, מכל המגוון: מתנ"סים, רווחה חינוכית, מכינות, שירות לאומי.

יולי תמיר: נעשה קיצוץ פלט, לא הייתה אפליה למען דבר כזה או למען דבר אחר.

יולי תמיר: אבל שיהיה לכם ברור, כשמערכת מאבדת שני שליש מהתקציב שלה – וזה עוד לפני כניסתי לתפקיד – אז כל קיצוץ כבר פוגע בבשר החי כי שום דבר אחר לא נשאר שם.

יולי תמיר: ההחלטות על סדרי העדיפויות של המשרד היו מאוד חד-משמעיות, ואני רוצה להבהיר אותן כאן באופן ברור, אם כי כבר אמרתי את הדברים הללו בישיבות הוועדה בעבר.

יולי תמיר: כשאני נכנסתי לתפקידי – דרך אגב, אחרי קיצוץ של קרוב לארבעה וחצי מיליארד, שני מיליארד קוצצו רק בפעולות, אבל נלקחו שעות, השלטון המקומי נפגע – הייתה שאלה איך להתנהל לגבי התקופה שעמדה לפניי.

יולי תמיר: קיבלתי החלטה, שאני עומדת מאחוריה, שהמבחן האמיתי של מערכת החינוך – והיא לא מצליחה בו, ואני מקווה שבזכות הרפורמה החדשה היא תצליח – זה ללמד ילדים בכיתות את הלימודים הסטנדרטיים.

יולי תמיר: תראו איזה דבר נורא קרה למערכת החינוך, אני חושבת שצריך לקחת אותו כנתון לפני כל דיון אחר, כי כשאומרים את זה, זה שובה את ליבם של אנשים והם מבינים את הדברים אחרת.

יולי תמיר: הדבר היחידי שעד שנכנסתי למשרד בן-ברית או לוביסט זה שעת הלימוד של הילד בכיתה.

יולי תמיר: בזמן קודמותיי במשרד רבע מיליון שעות קוצצו מהילדים, ואחר כך אתם שואלים איך הילדים לא לומדים.

יולי תמיר: אז יש המון דברים טובים שהמערכת הזאת עושה: אנ"א, החברה להגנת הטבע, טיולים, כניסה לפארקים, נסיעות ודברים חברתיים, הדבר שלא נתנו לו תשומת לב אמיתית הוא שאלת הלמידה.

יולי תמיר: אדוני יושב ראש הוועדה, אפשר לשבת פה 20 שנה ולדון בשאלה למה המערכת לא עובדת.

יולי תמיר: אגיד לך שאת התשובה לזה אפשר לתת בשתי דקות: צריך, קודם כול, לפני הכול, למרות הקיצוצים שכואבים לכולם, והם ללא שום משוא פנים, לדאוג לילדים בכיתות.

יולי תמיר: אין להם לובי, הם לא יושבים בוועדה, הם לא צועקים - - -

רונית תירוש: מה זה קשור?

רונית תירוש: החזרת שעות לכיתות?

יולי תמיר: לא רק שהחזרתי, הרפורמה החדשה, שבניגוד לעבר הביאה עד כה למשרד קרוב ל-3.5 מיליארד שקלים - - -

זבולון אורלב: זה לא נכון.

יולי תמיר: אראה לך את הנתונים.

יולי תמיר: חבר הכנסת אורלב, אם אתה רוצה את הפרטים המדויקים אני מוכנה בשמחה להציג אותם בפניך.

יולי תמיר: בשנת 2007 קיבל המשרד לתקציבו שני מיליארד שקלים למען ביצוע הרפורמה; בשנת 2008 קיבל המשרד לתקציבו 1.5 מיליארד שקלים לביצוע הרפורמה.

זאב אלקין: זה מה שאתם אמרתם.

יולי תמיר: חבר הכנסת אלקין, תרשה לי להבהיר לך.

יולי תמיר: ישבה שרה לפניי חמש שנים, לא פתרה את שחיקת המורים.

יולי תמיר: אני פתרתי את שחיקת המורים.

זבולון אורלב: אבל איך זה קשור לנושא הזה?

יולי תמיר: אסביר לך.

מיכאל מלכיאור: אם נעשה פה שיחה חופשית ולא ניתן לשרים ולחברי הכנסת לדבר, אז ודאי לא נגיע לשום פתרון.

אורי אריאל: הגענו לאסיפת בחירות, כל שר מסביר מה קודמו לא עשה או כן עשה.

מיכאל מלכיאור: אני מציע לאפשר לשרה להגיד את דברה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מכירים היטב את התקציב, מי שנמצא פה יודע בדיוק מה הכסף שעבר לרפורמה ומה לא עבר; מי משלם בשביל הרפורמה.

מיכאל מלכיאור: בואו לא נפתח את זה.

יולי תמיר: תרשה לי, כי זה הרקע להחלטות שהתקבלו במשרד.

יולי תמיר: חבר הכנסת אלקין, טעות בידך.

יולי תמיר: היכולת לפתור את שאלת שכר המורים, שהייתה תקועה במשך למעלה מעשור הייתה רק במסגרת מהלך מקיף שנתן אפשרות להחזיר שכר למורים.

יולי תמיר: אני מאוד גאה בזה שאת רוב התקציב שניתן לי העברתי למורים.

יולי תמיר: למה אני חושבת שזה נכון?

יולי תמיר: כי יחד עם המורים באו שעות לימוד.

יולי תמיר: יושבים פה חבריי מהסתדרות המורים, הם יספרו לכם את התהליך שקורה היום בכיתות.

יולי תמיר: יחד עם המורים באו שעות לימוד איכותיות, בקבוצות קטנות וכשנסיים את הרפורמה השעות שנלקחו מהמערכת יוחזרו אליה בריבית דריבית.

יולי תמיר: תפקידו המרכזי של שר החינוך, בעיניי, הוא לעשות את הדבר הכי פחות פופולרי.

יולי תמיר: יש קבוצת לחץ לכל דבר: לחינוך לפמיניזם, לידיעת הארץ, למכינות, לשירות לאומי.

יולי תמיר: אין דבר שאין לו קבוצת לחץ.

יולי תמיר: יש דבר אחד שאיש לא שם לב אליו, וכששחקו פה רבע מיליון שעות אף אחד לא פתח את הפה.

יולי תמיר: למה?

יולי תמיר: כי לא ראו את זה.

יולי תמיר: עד שהילדים נכשלו לא הבינו שזה מה שאיננו.

יולי תמיר: פשוט לקחו להם את הזמן ללמוד.

מיכאל מלכיאור: זה לא נכון שאף אחד לא פתח את הפה.

מיכאל מלכיאור: פתחנו את הפה ועוד איך.

יולי תמיר: היו חלק שפתחו את הפה.

יולי תמיר: התקציב הנוסף הגדול שהמשרד קיבל נועד לילדים בראש ובראשונה.

יולי תמיר: הפעילויות האחרות שהמשרד עושה, חשובות ככל שתהיינה, הן הפעילויות שאנחנו מנסים לשמר, לא נוכל לשמר אותן – ואמרתי את זה מהיום הראשון – באותו היקף, לא בגלל הרפורמה.

יולי תמיר: שיהיה ברור, עוד לא התחלנו לשלם על הרפורמה.

יולי תמיר: הקיצוץ שמושת עלינו עכשיו, קיבלנו אותו בירושה.

יולי תמיר: את הקיצוץ שלנו, את ההתייעלות של המשרד על הרפורמה עוד לא התחלנו לשלם.

יולי תמיר: כל מה שהמשרד שילם עכשיו לרפורמה הוא שבעה מיליון שקלים, על ה-2.5 מיליארד שקיבלנו.

יולי תמיר: כל התהליך הזה הוא המשך של תהליך הקיצוץ שקדם לבואנו, וחלקו הגדול קיצוץ מתגלגל של 3%, שהמשיך והגיע אלינו היום.

יולי תמיר: זה המצב.

זאב אלקין: זה ממש לא מה שהצגתם כשהיה דיון על התקציב בוועדה הזאת.

יולי תמיר: חבר הכנסת אלקין, אעשה לך רנדבו עם עדי הרשקוביץ ותראה שהמספרים האלה, שהוא העביר לידיי אתמול, נכונים ומדויקים.

יולי תמיר: לגבי עניין השירות הלאומי, כמו בנושאים האחרים, בהיעדר תקציב אין לנו יכולות להרחיב את השירות.

יולי תמיר: התקבלה החלטה עקרונית לגבי השנה הבאה, שהתקנים שקיימים יופנו ברובם הגדול לחינוך המיוחד.

יולי תמיר: זאת החלטה שהייתה לי גם בשנה הקודמת, אם אתה זוכר, מתוך הנחה ששם הצורך הדחוף והאמיתי ביותר, ולכן תקני השירות הלאומי בחינוך המיוחד יישמרו כדי לא לפגוע בנושא.

זבולון אורלב: כמה תקנים יש?

יולי תמיר: היו לנו 1,200 תקנים בחינוך המיוחד השנה, וכך יהיה בשנה הבאה.

זבולון אורלב: את לא מוסיפה תקנים במיוחד.

זבולון אורלב: את שומרת על מה שהיה.

יולי תמיר: לא אמרתי שאני מוסיפה.

יולי תמיר: אמרתי שהחינוך המיוחד לא יפגע מבחינת המשרד, שכן הבנות של השירות הלאומי, שמספרן ירד, יופנו קודם כול לחינוך המיוחד.

אורי אריאל: בכמה הורידו?

ניסן סלומינסקי: גברתי השרה, את לא מכירה את המספרים?

ניסן סלומינסקי: הרי אין לך אגורה לבת שירות אחת כבר בעוד שבועיים.

ניסן סלומינסקי: על מה את מדברת?

ניסן סלומינסקי: את בנות השירות הלאומי למגזר הערבי גם תקצצי?

ניסן סלומינסקי: למה את מפזרת לנו כאן כאלה דברים?

ניסן סלומינסקי: על מה?

יולי תמיר: אם הן עוסקות בחינוך מיוחד – לא.

יולי תמיר: תקני השירות הלאומי יופנו בראש ובראשונה לעניין החינוך המיוחד.

יולי תמיר: בשנה הבאה, לפי הערכתנו, נוכל לעמוד על כ-1,300 תקנים, שיופנו ברובם הגדול לחינוך המיוחד.

ניסן סלומינסקי: בספטמבר אין לך אפילו אגורה.

ניסן סלומינסקי: על מה את מדברת?

ניסן סלומינסקי: בספטמבר מתחיל החינוך, אילו בנות יתחילו בספטמבר?

יולי תמיר: חבר הכנסת סלומינסקי, אמרנו שהתקנים של החינוך המיוחד יישמרו.

יולי תמיר: התקנים האלה הם היום קצת פחות מ-1,200, והמשרד ישמור עליהם.

יולי תמיר: יהודים או ערבים, זה לא מעניין אותי, הם יהיו תקנים לתת את השירות שנדרש בחינוך המיוחד.

אליהו גבאי: אבל מדובר - - -

מיכאל מלכיאור: תנו לה לגמור ואז כל אחד ידע.

מיכאל מלכיאור: אם תדברו כך אף אחד לא יקבל זכות דיבור.

אליהו גבאי: אני רוצה לתקן טעות.

אליהו גבאי: הם טוענים שאין להם תקציב להכשיר אפילו בקיץ.

אליהו גבאי: התקציב נגמר.

אליהו גבאי: כבר לא מדברים על ספטמבר, אלא תקציב להכשיר בקיץ אין להם, כדי לקלוט אותן ולארגן אותן.

מיכאל מלכיאור: אני לא אאפשר דיון כזה.

מיכאל מלכיאור: אסגור את הדיון.

אליהו גבאי: אלה עובדות לא נכונות, אז אפשר להעיר במקום.

רונית תירוש: הוא צודק.

יולי תמיר: לגבי המקורות, אנחנו נמצאים עכשיו בדיון, גם בעזרתו של השר עמי איילון.

יולי תמיר: מדינת ישראל החליטה להרחיב את השירות הלאומי, היא לא תקצבה את ההרחבה הזאת.

אליהו גבאי: את עושה הפוך ממה שהממשלה מחליטה.

יולי תמיר: הממשלה החליטה.

יולי תמיר: היא לא תקצבה אותי, היא לא תקצבה גם את הגורמים האחרים באופן כזה שהשירות הלאומי יכול לגדול.

יולי תמיר: דיברתי עם יושב ראש הוועדה, אם בשימוש שלנו בעודפים תינתן לנו אפשרות לנצל את העודפים המחוייבים שלנו באופן גמיש נפתח את השנה הבאה עם 1,300 תקנים בשירות הלאומי, שתהיה להם הפניה מרבית לחינוך המיוחד.

יולי תמיר: זה תלוי רק באוצר.

יצחק לוי: איך אפשר לשמור על זה עכשיו.

יצחק לוי: את יודעת בדיוק מתי דנים בעודפים המחויבים, איך אפשר עכשיו לבנות עליהם בשביל להמשיך את השירות הלאומי?

יצחק לוי: אפשר להגיד דברים ברורים, גברתי השרה.

יולי תמיר: אגיד לך דברים מאוד ברורים.

יולי תמיר: קיבלתי לידיי את רשימת העודפים המחויבים לפני יומיים.

יולי תמיר: אחרי שבדקנו אותם אני אומרת לך שאם ישחררו לי את כל העודף המחויב נוכל לפתור - - -

יצחק לוי: לא ישחררו לך.

רונית תירוש: עד שלא תיתני 170 מיליון לרפורמה לא יתנו לך אגורה.

יצחק לוי: את יודעת כמוני מה התהליך של עודפים מחויבים.

יולי תמיר: לכן אני רוצה להציע לך הצעה, חבר הכנסת לוי.

יולי תמיר: להערכתי, בין כל הטענות, הלגיטימיות יותר והלגיטימיות פחות, שעולות היום בדבר מצוקה כלכלית, יש סכום מסוים שאי-אפשר להתווכח עליו כי כשהאוצר אישר עודף מחויב הוא לא חישב אותו בשום מקום אחר.

יולי תמיר: לכן, אני מציעה שתהיה פגישה משותפת של ועדת הכספים וועדת החינוך על מנת לדון ביכולת לגלות גמישות בעודפים המחויבים.

יולי תמיר: זה מקור תקציבי שקיים, הוא ישנו, ואם תינתן לנו האפשרות לטפל בו על פי שיקול דעתנו חלק גדול מהבעיות יוכל לבוא על פתרונו.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אני מצטער, אבל יש לנו מגבלת זמן.

מיכאל מלכיאור: כולנו רוצים להגיב.

מיכאל מלכיאור: מבחינתי, אנחנו לא מדברים רק על 1,300 תקנים, אנחנו מדברים על כל תקני השירות הלאומי.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אדוני היושב ראש, קודם כול אני רוצה להודות לך שראית את העניין הזה כדחוף וכבר בשבוע שעבר, עם היוודע דבר הגזירה, שמת את הנושא על סדר היום.

זבולון אורלב: הדברים כל כך מקוממים שאני מתלבט במה להתחיל.

זבולון אורלב: יושבת כאן שרת חינוך ואומרת דברים שהם לא אמת, צר לי אמת.

יולי תמיר: סליחה, אני חושבת שעל זה אפשר לבקש ממך להסיר את חסינותך ולתבוע תביעת דיבה.

יולי תמיר: כל דבר שאמרתי כאן מגובה בניירות של אנשי המשרד.

יולי תמיר: האם אתה מוכן להסיר את חסינותך עכשיו, כי הטלת ספק וטענת שאמרתי דברים שהם לא אמת?

יולי תמיר: אני אשמח להגיש תביעת דיבה על העניין הזה.

זבולון אורלב: תשובתי חיובית.

זבולון אורלב: אומר לך למה את לא אומרת אמת.

זבולון אורלב: אמרת שקיבלתם 3.5 מיליארד שקלים.

זבולון אורלב: לפי מסמך של הממ"מ, שמונח לפניי, קיבלתם מהאוצר ב-2007 83 מיליון שקלים וב-2008 210 מיליון שקלים עבור הרפורמה.

זבולון אורלב: איפה ה-3.5 מיליארד?

יולי תמיר: אני מצטערת, אתה טועה במספר.

זבולון אורלב: לא אני טועה, ה-ממ"מ.

זבולון אורלב: זה מסמך רשמי שהוגש ליושב ראש ועדת החינוך והתרבות ב-14 באפריל.

זבולון אורלב: בדקו גם הבוקר את תקציב משרד החינוך ואת אומרת לא אמת, פשוט לא אמת.

זבולון אורלב: דבר שני, את אומרת שהקיצוץ בשירות הלאומי הוא קיצוץ פלט.

זבולון אורלב: זה גם לא אמת.

זבולון אורלב: הקיצוץ שעשית בשנתיים האחרונות בבסיס התקציב הוא 22 מיליון שקלים, מתוך תקציב בבסיס של 60 מיליון, זה 36.6%.

זבולון אורלב: לא היה קיצוץ פלט של 36.6% בתקציב הרכישות והתקנות.

זבולון אורלב: יש תקנות שאני מברך על כך שלא עשית בהן קיצוץ, למשל, יחידת מורות חיילות.

זבולון אורלב: אפילו ראיתי מכתב שלך לפני כשבועיים, ואני מברך על זה.

זבולון אורלב: עשית וחזרת בך, שיחידת מורות חיילות לא מקוצצת.

יצחק לוי: וזה לא שעות לתלמידים מורות חיילות.

זבולון אורלב: אתן עוד דוגמה שאני מברך עליה: הגדלת את תקציב תנועות הנוער.

זבולון אורלב: אז לומר שיש קיצוץ אחיד לכולם וכולם אותו דבר – זאת אמירת אי-אמת.

זבולון אורלב: כמו שאמרת שקיצצו 250,000 שעות ואף אחד לא פתח את הפה.

זבולון אורלב: גברתי, פתחנו פה גדול מאוד, הרבה יותר ממה שאנחנו פותחים עכשיו עלייך.

זבולון אורלב: יצאנו בביקורת חריפה ונוקבת בוועדות החינוך לסוגיהן ולמיניהן, כל המפלגות למיניהן, נגד מה שקרה בוועדת החינוך, יחד אתך.

יולי תמיר: בזה אתה צודק, חבר הכנסת אורלב.

יולי תמיר: כל השאר - - -

זבולון אורלב: דבר אחרון, את אומרת שיהיו 1,200 תקנים לשירות הלאומי.

זבולון אורלב: יושבים פה מנהלי העמותות, שקיבלו הודעה מוסמכת ממשרד החינוך שאם הם מגייסים בנות הם עושים את זה על אחריותם.

זבולון אורלב: הם לא קיבלו הודעה שיש 1,200 תקנים.

זבולון אורלב: יושבים פה ואומרת שרה: יש 1,200 תקנים.

זבולון אורלב: הדבר שאת אומרת הוא עודפים מחויבים.

זבולון אורלב: תקשיבי למה שאת אומרת: עודף מחויב הוא מחויב, מעבירים אותו משנה לשנה כי התחייבו עליו, אז איך אפשר לקחת עודף מחויב ולהעביר אותו למשהו אחר?

זבולון אורלב: אלא אם העודף הוא לא מחויב או שתגיעי להסדר עם האוצר כבר עכשיו.

זבולון אורלב: הדברים שלך מקוממים.

זבולון אורלב: זה מאוד כואב לי שיושבת שרת חינוך ובאופן שיטתי אומרת לא אמת.

זבולון אורלב: אי-אפשר כבר יותר עם הדברים האלה.

זבולון אורלב: את חייבת לקבל על עצמך להבין מה המשמעות ששר חינוך אומר דבר, הוא צריך להיות מדויק עד הפרט האחרון.

זבולון אורלב: לעניין השירות הלאומי, יש בו 3,160 תקנים.

זבולון אורלב: כל התקציב של התקנים האלה מסתיים, כמדומני, בסוף החודש הזה או עוד שבוע או עוד עשרה ימים.

זבולון אורלב: פירושו של דבר שגם הבנות שמשרתות עכשיו וצריכות לקבל את דמי הקיום שלהן, עד סוף אוגוסט אין תקציב לעשות, ובוודאי שאין שום תקציב לגייס אותן.

זבולון אורלב: מדינה שעושה קמפיינים נגד השתמטות, ראש ממשלה, שרת חינוך, שר ביטחון, כולם עושים - - -

יולי תמיר: - -

זבולון אורלב: אל תפריעי לי, תלמדי להקשיב.

זבולון אורלב: מדינה עושה קמפיינים נגד השתמטות, ובבת אחת מוחקת 3,160 מתנדבות לשירות לאומי, שעושות עבודת קודש.

זבולון אורלב: דברי עם מנהלי מוסדות חינוך, דברי עם מחנכים, דברי עם הורים, יסבירו לך שהן עושות עבודת קודש, לא פחות ממה שהמורים עושים בעבודת הרפורמה.

זבולון אורלב: זה לסמא עיני האנשים לומר שבגלל הרפורמה ותוספת השעות מבטלים את השירות הלאומי.

זבולון אורלב: מה זה הדבר הזה?

יולי תמיר: לא, לא, לא, אתה עכשיו אומר לא אמת.

יולי תמיר: הסברתי שהקיצוץ הזה לא קשור לרפורמה.

יולי תמיר: תקשיב למה שאומרים אז יהיה לך יותר קל להבין.

זבולון אורלב: הקשבתי לך.

רונית תירוש: הרי הקיצוץ היה, מה השתנה?

יולי תמיר: אתם הורשתם לנו את הקיצוץ הזה.

רונית תירוש: מה השתנה?

רונית תירוש: אז תשאירי את זה כמו שזה היה אצלי.

רונית תירוש: היה אצלי קיצוץ ולמרות זאת לא פגעתי בהן.

רונית תירוש: תשאירי את זה כפי שזה.

זבולון אורלב: שרי החינוך לדורותיהם, בכל הקיצוץ הגדול של הארבעה מיליארד, שרי חינוך מכל המפלגות: לא אמנון רובינשטיין, לא יוסי שריד, לא יצחק נבון, אף אחד לא העז לגעת בדבר המקודש הזה, שקוראים לו מורות חיילות ושירות לאומי.

זבולון אורלב: הבינו את הדבר הזה לעומקו.

זבולון אורלב: אני אומר לך שכל מפלגתך נגדך בעניין הזה.

זבולון אורלב: אני כבר התייאשתי ממך, איפה מפלגת העבודה?

זבולון אורלב: איפה מפלגת העבודה שתקום ותעביר החלטה בסיעה שמדיחים אותך?

זבולון אורלב: שאם לא תתקני את הדבר הזה את לא יכולה להיות שרת חינוך.

זבולון אורלב: בן גוריון מתהפך בקברו בשל המעשים שאת עושה נגד הציונות, נגד הממלכתיות, נגד שירות למדינת ישראל.

זבולון אורלב: זה דבר לא מתקבל על הדעת.

זבולון אורלב: אני תובע מהשר עמי איילון, שמייצג כאן את הממשלה, ואני יודע שהוא מתנגד להחלטה שלך - - - דרך אגב, אמרו לי חברי כנסת ממפלגתך: תקרא לנו אם יש הצבעה נגד שרת החינוך בעניין הזה.

זבולון אורלב: אנחנו מוכנים לבוא ולהצביע.

זבולון אורלב: אמרתי להם שאני מקווה שלא צריך.

זבולון אורלב: זה מעציב אותי שאני, כיושב ראש המפד"ל, צריך להגן על דבר שהוא לאומי והוא ממלכתי.

זבולון אורלב: ייסדנו את הדבר הזה, בנינו את הדבר הזה, אבל הוא נכס של כלל האומה, הוא לא נכס של המפד"ל.

זבולון אורלב: את עושה פוליטיקה של שלום עכשיו נגד ציונות דתית על גבם של ילדי ישראל.

יולי תמיר: איזה שטויות.

יולי תמיר: זו קשקשת, זבולון.

זבולון אורלב: זו לא קשקשת.

זבולון אורלב: את עושה פוליטיקה.

זבולון אורלב: זה אותו דבר כמו עם הקו הירוק ואותו דבר כמו עם הנכבה ואותו דבר כמו עם דברים אחרים.

מיכאל מלכיאור: בוא לא נעשה את זה ככה כי - - -

זבולון אורלב: אל תגיד לי איך לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: סליחה, נתתי לך לדבר פי שלושה מכולם, אז תכבד את זה.

זבולון אורלב: תודה, אני מעריך את זה.

מיכאל מלכיאור: דבר שני, זה לא קשור שלום עכשיו או לא שלום עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אמנם אני לא חבר בשלום עכשיו, אבל לא רחוק מהדעות.

מיכאל מלכיאור: אני לא פחות מתנגד להחלטה הזאת ממך.

מיכאל מלכיאור: זה לא העניין.

זבולון אורלב: אתה יודע להתנהג בממלכתיות ואני מכבד אותך.

זבולון אורלב: אתה יודע שאני משבח אותך בכל פורום, כי אתה נוהג באופן ממלכתי.

זבולון אורלב: היא נוהגת לא באופן ממלכתי, היא פוגעת באופן בוטה בעניינים ממלכתיים בגלל דעות פוליטיות.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אלי גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: אחרי דבריו הנפלאים של זבולון אורלב, יושב ראש המפד"ל, אני רוצה לומר שלצערי השרה הזו אולי לא יודעת מה עושות בנות השירות הלאומי.

אליהו גבאי: אולי תלכי לבקר אותן, לראות איך הן מטפלות, איך הן עוסקות בסיוע בבתי הספר בפריפריה, אצל הנכים, אצל העולים החדשים, אצל טעוני הטיפוח, עולי אתיופיה, עולי חבר העמים.

אליהו גבאי: זו עבודת הקודש שהן משקיעות.

אליהו גבאי: אולי לך היא לא ידועה או שזה קמפיין שלך, שהתחלת בו מאז שהתחלת לתפקיד.

אליהו גבאי: התחלת לא רק בבנות השירות הלאומי, אלא בכל מה שקשור למכינות הצבאיות ולאחר מכן בבנות השירות הלאומי, שלימדו יהדות בבתי הספר הממלכתיים והמשכת באולפניות ובישיבות התיכוניות, המרכזים להעמקת חינוך יהודי.

אליהו גבאי: הפכת את המשרד הזה לשלוחה של שלום עכשיו, התחלת לעשות את המשרד הזה למשרד אנטי לאומי ממדרגה ראשונה.

אליהו גבאי: אני חושב שהנזק שאת עושה למשרד החינוך יותר גרוע ממה שעשתה בזמנו שולמית אלוני כאשר רבין, זכרונו לברכה, הזיז אותה מתפקידה כדי להציל את מערכת הלאומי.

אליהו גבאי: אפילו שולמית אלוני לא העזה לגעת לא בישיבות ההסדר, לא במכינות הצבאיות ולא בשירות הלאומי.

אליהו גבאי: את שמת לך למטרה לפגוע בדברים לאומיים, ממלכתיים, לא רק בציונות הדתית.

אליהו גבאי: הציונות הדתית הפכה אמנם לשק חבטות שלך, אבל כאשר ממשלת ישראל מכריזה על הרחבת השירות האזרחי, הרחבת השירות ההתנדבותי, הרחבת ההתנדבות בתקופה של השתמטות, אז מה את עושה?

אליהו גבאי: דווקא בהם את פוגעת במקום להשקיע.

אליהו גבאי: ממשלת ישראל מחליטה, ואת מורידה כדי להוריד את המוטיבציה של המתנדבים.

אליהו גבאי: הלוא את יודעת שהבנות האלה תורמות רבות למערכת וגם לעצמן, כאשר הן מתנדבות, ודווקא בהן את פוגעת.

אליהו גבאי: איך את מסוגלת להגיד שזה צמצום באופן כללי, כאשר קיצצת מ-30 מיליון ל-36 מיליון במשך שנתיים-שלוש?

אליהו גבאי: האם זה נקרא קיצוץ רגיל של המשרד?

אליהו גבאי: ועוד בבוקר, בריאיון שלך ב"קול ישראל", את אומרת שזה ספין של אנשים.

אליהו גבאי: האם זה ספין?

אליהו גבאי: רבותיי, תגידו אתם: זה ספין?

קריאות: לא, לא.

אליהו גבאי: כל הספין הוא שלך, את מובילה את הספינים.

אליהו גבאי: אדוני יושב ראש הוועדה, אני יודע שהדבר כואב גם לך, ולדעתי צריך להגיע למסקנה שהשרה הזאת אינה ממלאה את תפקידה כשרת חינוך, היא יוצרת נזק לאומי חמור.

אליהו גבאי: מאז שהיא נכנסה התחילו שביתות הסטודנטים ושביתות המרצים ושביתות המורים.

אליהו גבאי: היא לא מתפקדת כשרת חינוך.

אליהו גבאי: כמה שאפשר לשלח אותה מתפקידה כך נביא גאולה לישראל ולעם ישראל ולחינוך, ונביא בשורה שכמה שהשרה הזאת תצא מוקדם יהיה פחות נזק למערכת החינוך.

אליהו גבאי: תודה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לשר עמי איילון, שמופקד על השירות הלאומי בממשלה, וגם הוא, כמוני, לא בשלום עכשיו אבל נדמה לי שהוא בעד שלום.

ניסן סלומינסקי: גם אני בעד שלום.

עמיחי אילון: לא חשבתי שהדיון הזה יגלוש לשלום עכשיו ולפוליטיקה של מפלגות.

עמיחי אילון: אני חושב שזאת טעות חמורה לקחת את הנושא הזה ולהפוך אותו לויכוח בין תפיסת הציונות הדתית לאומית לבין שלום עכשיו.

עמיחי אילון: אני חושב שזה גורם נזק גדול מאוד למפעל האדיר הזה שקוראים לו שירות לאומי.

עמיחי אילון: אם מישהו ינסה לנכס אותו לעצמו – זו פשוט טעות.

אליהו גבאי: אמרתי שזה ממלכתי לאומי.

עמיחי אילון: טעות גדולה.

עמיחי אילון: אני לא שייך לשלום עכשיו, אני לא רואה את עצמי כחלק מתנועת שלום עכשיו, אבל בעניין הזה אני רוצה להגן על השרה, למרות שיש לי חילוקי דעות אתה בנושא הזה.

עמיחי אילון: ההחלטה של משרד החינוך, לדעתי, היא החלטה מוטעית.

עמיחי אילון: העניין הזה יובא בפני ראש הממשלה ביום חמישי, יש דיון אצל ראש הממשלה על מנת לסכם את הנושא, ומבחינתי העניין לא יעבור בלי דיון בממשלה.

עמיחי אילון: קורה שיש חילוקי דעות בתוך הממשלה, זה בדיוק הנושא שכרגע אנחנו דנים בו.

עמיחי אילון: אני מברך על הדיון בוועדת החינוך.

עמיחי אילון: אני חושב שוועדת החינוך צריכה לא רק לדון בעניין הזה אלא להבהיר לנו, לממשלת ישראל, שזה פחות או יותר הגבול שהכנסת מאפשרת כחופש פעולה של שרים בנושאי קיצוץ בתקציביהם או חופש הפעולה לגבי הסטות כאלה ואחרות.

עמיחי אילון: אני אומר את זה כחבר בממשלה, כשיש כרגע חילוקי דעות בעניין הזה.

עמיחי אילון: לגבי הנתונים עצמם, אני מוכרח להודות שהם מוצגים בצורה שהיא לא ברורה לי לחלוטין, משום שעל-פי הנתונים היו ידועים לי אנחנו מוצאים את עצמנו במצב שבעוד שבועיים 3,160 בנות הולכות הביתה.

עמיחי אילון: דרך אגב, לא ברור לי האם זה לא נושא לבג"ץ.

עמיחי אילון: יש התחייבות שלטונית לבנות האלה.

יצחק לוי: אתם ממשלה, מה אתם צריכים החלטות בג"ץ?

יצחק לוי: הממשלה לא שולחת לבג"ץ.

עמיחי אילון: אני בטח לא אפנה לבג"ץ, אני פונה לממשלה ולכן אמרתי שהדיון יעלה אצל ראש הממשלה ביום חמישי.

עמיחי אילון: אני מקווה שהנושא יסוכם ואם לא – אני אדרוש דיון במליאת הממשלה, משום שזה לא מפעל שאפשר להכחיד אותו או לפגוע בו פגיעה כל כך אנושה בהחלטה של שר.

עמיחי אילון: אחרי שאמרתי את הדברים האלה, אני אומר שכרגע המצב הוא משברי משום שאם לא תתקבל החלטה אחרת אז 3,160 בנות צריכות לצאת, בניגוד להבטחה השלטונית שהן קיבלו, וללכת הביתה.

עמיחי אילון: כרגע אין לנו גם את היכולת להתחיל את אותו תהליך של מערך הגיוס של השנה הבאה.

עמיחי אילון: אחרי שהשרה אמרה את מה שהיא אמרה אני גם לא יודע אם יש X תקנים או אין X תקנים, משום שכרגע המערכת פועלת כאילו בשנה הבאה אין שום תקציב לנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: הבנות ישנן.

עמיחי אילון: אני כבר מדבר על השנה הבאה.

יולי תמיר: על התקנים של השנה הבאה, שנפתח לקראת שנת הלימודים הבאה.

ניסן סלומינסקי: זה בספטמבר שנת 2008.

עמיחי אילון: הגיוס של ספטמבר אמור היה להתחיל אחרי הפסח, והגיוס הזה מתעכב.

יולי תמיר: הכשרה, לא גיוס.

יצחק לוי: זה לא גיוס?

יצחק לוי: אם העמותות לא יכולות להבטיח לבנות תקן, אז אין גיוס.

מיכאל מלכיאור: אפשר לאפשר לשר לדבר?

עמיחי אילון: התהליך צריך להתחיל עם סיום חופשת הפסח.

עמיחי אילון: אז העמותות פונות ומתחילות תהליכים של ראיונות ומיון.

יצחק לנגה: אחרי פסח זה נגמר, זה מתחיל בחנוכה.

עמיחי אילון: על אחת כמה וכמה.

עמיחי אילון: כרגע זה לא ברור, משום שעל-פי הנתונים שיש היום בשנה הבאה אין שום תקציב.

עמיחי אילון: עכשיו את אומרת שיש תקציב ל-1,200 בנות.

עמיחי אילון: כרגע המערכת פועלת על-פי ההנחיה שאין תקציב.

יצחק לוי: אבל אין לה תקציב.

יולי תמיר: זה עודפים מדצמבר.

עמיחי אילון: זה לא רציני לבוא לעמותות ולהגיד להן שהן עושות את זה על אחריותן.

עמיחי אילון: אילו הייתי במקומן הייתי מתקשה לקחת את האחריות הזאת, זו אחריות משפטית מאוד כבדה ואני לא חושב שאנחנו, כממשלה, יכולים לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: זו לא רק אחריות משפטית.

עמיחי אילון: זה מסתיים באחריות משפטית.

עמיחי אילון: אני לא רוצה להרחיב מעבר לזה, העניין הזה כרגע נמצא במציאות משברית.

עמיחי אילון: מבחינתי, העניין יהיה אצל ראש הממשלה ביום חמישי ואני מקווה שייפתר.

עמיחי אילון: אם לא ייפתר נצטרך להביא את זה לממשלה, ואולי בסופו של דבר לחזור לכנסת.

יולי תמיר: יש קיצוץ אבל אין ביטול הסעיף התקציבי, לכן לשנה הבאה, בכסף שהמשרד מקצה תהיה הקצאה של 1,300 תקנים, שרובם הגדול יופנה לחינוך המיוחד.

יצחק לוי: שהיא תוציא מכתב, תוציאי מכתב.

יולי תמיר: יצא מכתב אתמול, אשמח להעביר לך אותו.

ניסן סלומינסקי: תעני לכולם אחר כך.

יולי תמיר: סליחה, אבל יש פה דיון שמתבסס על אי-ידיעת הנתונים.

יולי תמיר: יש בבסיס התקציב אפשרות לגייס בשנה הבאה 1,300 בנות.

יולי תמיר: דבר נוסף, המפד"ל, שתביא הביא כסף קואליציוני, לא הביא כסף קואליציוני השנה.

יולי תמיר: יתכבד ויביא את אותו חלק של הכסף שהמשרד הביא.

זבולון אורלב: את מדברת על 2008?

יולי תמיר: אם אנחנו הבאנו את אותו נתח של התקציב, יביא המפד"ל את הנתח התקציבי שלו - - -

יצחק לוי: למה המפד"ל?

יצחק לוי: זה עניין לאומי.

יולי תמיר: כי כל התקציב היה ככה כל השנים.

יצחק לוי: לא כל התקציב, רק ההשלמה.

יולי תמיר: תביאו את ההשלמה.

יצחק לוי: זו אחריות של הממשלה, לא של המפד"ל.

מיכאל מלכיאור: הרב לוי, אתה רוצה גם שנגיע לסיכום.

יצחק לוי: אולי המפד"ל תממן גם את הרפורמה?

יולי תמיר: לא, תודה.

יולי תמיר: לא צריך.

יולי תמיר: אנחנו מסתדרים לבד.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת סלומינסקי, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מכולם לשמור על השקט.

מיכאל מלכיאור: אם אתם רוצים שנקבל החלטה – בבקשה, אחרת אני סוגר את הישיבה בלי החלטה.

ניסן סלומינסקי: קודם כול, השרה אמרה בהתחלה דבר חמור מאין כמוהו.

ניסן סלומינסקי: אמא שיש לה ארבעה ילדים והיא מודיעה שהיא מטפלת בילד אחד ומזניחה את כל שלושת הילדים האחרים, יצחק קדמן למחרת מוציא את הילדים מהבית הזה.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות דבר כזה, לא נשמע ששרה עושה דבר כזה, לוקחת נושא אחד ואת השאר הורגת.

ניסן סלומינסקי: מיד צריכים להוציא את זה.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, הרפורמה עוד לא התחילה.

יולי תמיר: סליחה?

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על התקציב שלך.

ניסן סלומינסקי: התחייבת לאוצר לשלם מהתקציב הפנוי שלך כל שנה 170 מיליון.

ניסן סלומינסקי: הרגת את כל התקציב, והוא יתחיל רק מהשנה הבאה.

ניסן סלומינסקי: הוא עוד לא התחיל בכלל.

יולי תמיר: לא נכון.

יולי תמיר: אתה לא יודע, אז אל תדבר על מה שאתה לא יודע.

יולי תמיר: יש שינוי.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף, את תולה את זה ברפורמה.

יולי תמיר: לא, אני לא תולה את זה ברפורמה.

יולי תמיר: אמרתי בפתח דבריי שאין קשר בין הקיצוץ הזה לרפורמה.

ניסן סלומינסקי: ב-2006 התקציב שלך לשירות הלאומי היה 60 מיליון; ב-2007, עוד בלי דיבור על רפורמה, הוא ירד ל-40 מיליון.

ניסן סלומינסקי: קיצצת 20 מיליון כבר אז.

יולי תמיר: זה לא קשור לרפורמה.

יולי תמיר: היה קיצוץ גם לפני.

ניסן סלומינסקי: אז עוד יותר גרוע, אז אין שום סיבה בעולם.

ניסן סלומינסקי: ניסית אולי להסביר שאת רוצה את טובת הילדים ובתי הספר לקצץ בדברים האחרים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו את אומרת שאפילו הרפורמה לא הייתה סיבה, אז למה כן קיצצת?

ניסן סלומינסקי: מה הסיבה שקיצצת?

ניסן סלומינסקי: איפה הקיצוצים?

יולי תמיר: היה קיצוץ מתגלגל שירשתי מקודמותיי.

ניסן סלומינסקי: קיצוצים של 36% היו?

יולי תמיר: כן.

ניסן סלומינסקי: היה לך קיצוץ של 2.5%, על מה את מדברת?

יולי תמיר: בפעולות.

יצחק לוי: כשנכנסת לא היו 36%, היו אולי בקדנציה הקודמת.

יולי תמיר: הרב לוי, אתה יודע שהקיצוץ המצטבר - - -

קריאות: - -

יולי תמיר: רק בפעולות, אי-אפשר לקצץ ברשויות ואי-אפשר לקצץ בשעות.

יצחק לוי: אבל לא קיצצת בכל הפעולות אותו דבר.

יצחק לוי: בתנועות הנוער קיצצת?

יולי תמיר: בתנועות הנוער - - -

יצחק לוי: במענקים בהתיישבות קיצצת 36%?

יצחק לוי: מה קיצצת 36%?

יולי תמיר: יותר.

יצחק לוי: פחות מ-36% קיצצת שם.

מיכאל מלכיאור: למה אתה לא רוצה לתת לחבר הכנסת סלומינסקי לדבר?

ניסן סלומינסקי: כדי להחזיק 3,160 בנות את צריכה 82 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: יש לך בתקנה ל-2008 38 מיליון.

ניסן סלומינסקי: הרבה פחות מחצי.

יולי תמיר: כמה מזה יכול - - - ?

ניסן סלומינסקי: בעוד שבועיים נגמר תקציב 2008, של ה-38 מיליון.

ניסן סלומינסקי: בעוד שבועיים, כלומר שבספטמבר 2008 אין לך אף אגורה שבת שירות תתחיל.

ניסן סלומינסקי: בת שירות מתחילה בספטמבר 2008 - - -

יולי תמיר: אני לא מצליחה להגיב.

דוברת: מדי שנה הקואליציה הוסיפה - - -

ניסן סלומינסקי: אני בקואליציה?

ניסן סלומינסקי: על מה את מדברת?

ניסן סלומינסקי: את יודעת ששרי האוצר לא רוצים כבר לתת יותר כסף כי הם אומרים שאת הכסף שהם נותנים את לוקחת, אז למה שייתנו?

ניסן סלומינסקי: אין להם עניין להגדיל את התקציב שלך, הם רוצים להגדיל את השירות הלאומי, את המכינות.

ניסן סלומינסקי: אם כל כסף שהם נותנים את לוקחת כדי להגדיל את התקציב שלך אז הם לא נותנים יותר.

ניסן סלומינסקי: בספטמבר הקרוב את נמצאת באפס כסף.

ניסן סלומינסקי: אף בת לא יכולה להתחיל.

ניסן סלומינסקי: אז איך את מודיעה כאן לכולם שבנות כן יהיו בשירות לאומי?

ניסן סלומינסקי: אלגב אין תקציב לקלוט אותן ולהכשיר אותן.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתביני את שני ההבטים.

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: לא יעזור, אני מנהל את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: אדוני, אל תפריע.

דובר: קמתי להגיד כמה מילים.

מיכאל מלכיאור: אפשר לעשות כל מיני דברים, אבל לא במגבלת הזמן שיש לי.

דובר: אבל הזמן התארך, וברשותך - - -

מיכאל מלכיאור: אדוני, לא.

מיכאל מלכיאור: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: גברתי שרת החינוך, השירות הלאומי שהופקד בידך יש לו שני היבטים.

ניסן סלומינסקי: היבט אחד, שירות שהבנות האלה עושות, זה הצבא שלהן.

ניסן סלומינסקי: כמו שלא יגיע הרגע שהגיוס יגיד: את החטיבה הזאת של החיילים לא מגייסים היום כי יש קיצוץ.

ניסן סלומינסקי: אין כזה דבר.

ניסן סלומינסקי: זה השירות הצבאי שלהן.

ניסן סלומינסקי: הפקידו את זה אולי בטעות בידייך, אבל זה השירות הצבאי ובזה לא מקצצים.

ניסן סלומינסקי: זה הצד האחד.

ניסן סלומינסקי: הצד השני, הנזק האדיר שנעשה לכל המערכות במדינה.

ניסן סלומינסקי: למה את מדברת על חינוך לילדים מוגבלים?

ניסן סלומינסקי: כי את אומרת שפה יש לחץ ציבורי.

ניסן סלומינסקי: השירות הזה נותן - - -

יולי תמיר: לא, כי אני חושבת שזה הדבר הכי חשוב שהבנות עושות, החינוך המיוחד.

ניסן סלומינסקי: כל אחד מגדיר את החשיבות איך שהוא רוצה.

ניסן סלומינסקי: יש פה שני היבטים, שאת שניהם את הורגת בלי שום סיבה, כי אמרת שגם הרפורמה היא לא סיבה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת סלומינסקי, יש פה עוד 22 אנשים שנרשמו לדבר.

מיכאל מלכיאור: אתן משפט אחד לחברת הכנסת סולודקין.

מיכאל מלכיאור: מרסל כשמדברים על שלום עכשיו זה לא נכון, זה פוסט ציונות.

מיכאל מלכיאור: בגלל מה?

מיכאל מלכיאור: בגלל שבמשרד החינוך פוגעים גם באולפנים לעולים.

מיכאל מלכיאור: דבר שני, שירות לאומי זה לא רק עניין של המפד"ל, זה סטטוס קוו במדינה.

מיכאל מלכיאור: יש לנו דברים מאוד חשובים: צה"ל, השירות הלאומי, חוק השבות וכשרות.

מיכאל מלכיאור: כשמבטלים את הגיור אנחנו אומרים שמחר כולם יהיו בצבא, בגלל שהגיורים זה צד של הסטטוס קוו.

מיכאל מלכיאור: כשמבטלים את השירות הלאומי, אנחנו אומרים שאין מדינה.

מיכאל מלכיאור: זו לא טעות של שרת החינוך, זו אידיאולוגיה שפוגעת בהרבה דברים קדושים במדינה.

מיכאל מלכיאור: השרה צריכה לעלות למליאה.

מיכאל מלכיאור: רבותיי, אתם רוצים עוד שתי דקות – נשב עוד שתי דקות, אבל תעשו את זה בסדר כדי שנוכל לקבל החלטה מסודרת.

אלכס מילר: אני רוצה להגיד רק דבר אחד, שאני חושבת שוועדת החינוך חייבת לקבל היום החלטה חד-משמעית שאנחנו לא מקבלים שום קיצוץ בנושא של השירות הלאומי.

אלכס מילר: אנחנו דורשים למצוא לזה פתרונות.

אלכס מילר: עמי איילון דיבר על מפלגתיות או לא מפלגתיות.

אלכס מילר: חברים, מפלגת העבודה דרשה את תיק החינוך.

אלכס מילר: אם אתם לא מסוגלים להתמודד עם הלחצים, קשה לכם – בבקשה, כל העם מחכה.

אלכס מילר: תפרשו, נלך לבחירות ונגיע למצב שיהיה פה שר חינוך שיודע להתמודד עם הדברים.

אלכס מילר: אנחנו יודעים שקשה, לא קל.

יולי תמיר: - - -

אלכס מילר: גברתי, לא קל להיות שר החינוך, אנחנו יודעים.

אלכס מילר: אבל צריך להילחם.

אלכס מילר: אם אתם לא רוצים להילחם – יאללה הביתה.

יולי תמיר: לא, ממש לא נלחמים.

יולי תמיר: אני חושבת שכדאי לחזור לימים של לימור לבנת ושל ביבי נתניהו, נקצץ עוד 4.5 מיליארד.

יולי תמיר: בבקשה.

יולי תמיר: נתפלל לזה, נייחל לזה, למה לא? אתה רוצה פוליטיקה?

קריאה: זה לא הדיון.

מיכאל מלכיאור: השרה לא הייתה הראשונה שהכניסה פוליטיקה.

חיים רטיג: אני בוועד ההורים העירוני לחינוך מיוחד בראשון לציון, במועצת ההורים.

חיים רטיג: יש לי שני ילדים חריגים, מתוך חמשת הילדים שלי.

חיים רטיג: ילד עם פיגור שכלי, עם הרבה בעיות נילוות, ועוד ילד עם שיתוק מוחין.

חיים רטיג: אנחנו, ההורים, עוד לא התאוששנו מהקיצוץ, שהורדת את הסייעות האישיות מהילדים שזקוקים בתוך המסגרות לסייעות.

חיים רטיג: נמצא פה אבא של רועי, נמצאים פה עשרות הורים, יושבי ראש העמותות, ואת חשבת שזה עבר כל כך קל.

חיים רטיג: היום אנחנו פתאום על הדבר שהוא קודש הקודשים: בנות שירות לאומי במדינת ישראל, הקומפוט של הילדים שלנו, הנוער הכי טוב, שנותן שעות על גבי שעות למען הילדים החריגים שלנו במדינת ישראל ולמען אלה שזקוקים להם.

חיים רטיג: לבטל – עבור מה?

חיים רטיג: בגלל תקציב, גברתי היקרה?

יולי תמיר: לא שמעת את דבריי.

יולי תמיר: חבל שאתה דואג לשווא.

חיים רטיג: לא יתכן דבר כזה.

חיים רטיג: בנות השירות הלאומי, לכל המגזרים חייבים להגביר ולמצוא את התקציבים.

חיים רטיג: אני אגיד לך מאיפה יש לך תקציבים: מאות מורים יושבים בבתים ומקבלים משכורת.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

חיים רטיג: יש פה מכתב - - -

מיכאל מלכיאור: לא, אני לא נותן לעשרות חברי כנסת לדבר.

מיכאל מלכיאור: אני לא מאפשר לך לדבר.

חיים רטיג: תודה רבה, אדוני.

יולי תמיר: אמרתי מראש שבחינוך המיוחד לא תהיה פגיעה.

חיים רטיג: אבל גברתי הנכבדה, אין לנו תקציב כבר עכשיו לבנות השירות הלאומי.

חיים רטיג: אני אומר לך, משהו פוליטי קורה פה.

מיכאל מלכיאור: משפט אחרון לחבר הכנסת הרב יצחק לוי.

יצחק לוי: אני רוצה לפנות לשרה בכמה מילים, בקיצור.

יצחק לוי: קודם כול, אמרת שהוצאת מכתב לעמותות.

יולי תמיר: סליחה, לא לעמותות.

יולי תמיר: יצא אתמול מכתב בתוך המשרד, דוד פלבר, שהוא אחראי על התחום, קיבל אתמול מהמנכ"לית הנחיה איך לפעול.

יולי תמיר: זה עוד לא הגיע לעמותות.

יצחק לוי: בסדר, אברר אצל דוד פלבר.

קריאה: תשאל אם זה 2008.

יצחק לוי: אשאל את פלבר איזו הנחיה הוא קיבל.

יולי תמיר: 1,300 בנות לחינוך המיוחד.

יולי תמיר: דוד ישב אתמול עם המנכ"לית וזאת ההוראה שהוא קיבל.

יצחק לוי: גברתי השרה, יש עוד מגזרים, שהם לא פחות חשובים.

יצחק לוי: למשל, עוטף עזה ושדרות, שעכשיו הולכים לסגור שם תקנים ואלה ילדים שיושבים בבתים המופגזים.

יצחק לוי: בנות השירות הלאומי מטפלות בילדים האלה.

יצחק לוי: לזה לא התייחסת, ויש עוד מגזרים.

יצחק לוי: אבל אני חושב שבאופן כללי העניין של השירות הלאומי הוא כמו השירות הצבאי, ואת עושה כאן עוול גדול לעניין הלאומי.

יצחק לוי: זה כאילו היית אומרת שאת מקצצת את הנח"ל ומשאירה רק את הצנחנים.

יצחק לוי: הדבר הזה לא בא בחשבון מבחינתנו, ועל כן נעשה כל מאמץ כדי שהדבר הזה יחזור בשלמותו.

יולי תמיר: חבר הכנסת לוי, תשנה את הכלל – אני אשמח – שאני אקבל על כל בת שמתגייסת כמו שהצבא מקבל על כל חייל שמתגייס.

יצחק לוי: אבל לא עוזרת בזה, את עושה הפוך.

ניסן סלומינסקי: רק קיצצת.

יולי תמיר: הצבא מקבל כמו קופה רושמת, בא חייל – הוא מקבל כסף.

יולי תמיר: לשירות הלאומי לא התייחסו ככה עד היום.

יולי תמיר: נתנו לו סל משאבים ואמרו שעל-פי גודל הסל תגייסו.

יצחק לוי: אבל את קיצצת את הסל.

ניסן סלומינסקי: לא מבקשים שתגדילי, תשאירי כמו שהיום.

יולי תמיר: אם היה משתנה הקריטריון, זאת אומרת שאם הייתי מגייסת מחר עוד עשר בנות, לדוגמה - - -

ניסן סלומינסקי: אבל את מורידה.

יולי תמיר: מהצבא לא לוקחים ממה שיש לו על מנת להוסיף חיילים.

מיכאל מלכיאור: סליחה, אני קוטע את הדיון.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, עם ה-38 מיליון שהוציאו עד עכשיו, ונוסף לזה יהיה התקציב של ה-1,300 עכשיו – אם את מחזירה את זה גם יהיו 22 מיליון.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לך, תחזירי את ה-22 מיליון - נחזיר את זה.

מיכאל מלכיאור: בואו נסכם מה שהיה עד עכשיו.

מיכאל מלכיאור: התקציב של 38 מיליון נגמר בעוד שבועיים, אני מבין.

מיכאל מלכיאור: תהיה תוספת של 1,300 תקנים מתקציב המשרד, כפי שהתחייבה פה השרה.

מיכאל מלכיאור: בתוספת ה-22 מיליון, לדעתי אפשר להגיע לפתרון מלא.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לקבל פה החלטה רשמית של הוועדה.

מיכאל מלכיאור: הוועדה מאוחדת - מכל הזוויות, מכל הדעות על השלום – שהשירות הלאומי הוא שירות מקודש.

מיכאל מלכיאור: הוועדה קוראת לראש הממשלה, לשרת החינוך, לשר האוצר, לשר עמי איילון, שאמר שזאת גם עמדתו, ודורשת להחזיר את התוספת עכשיו ולהגיע לסכום של ה-60 מיליון.

מיכאל מלכיאור: אם רוצים לקצץ 2.2% אפשר לנהל על זה משא ומתן, אבל אי-אפשר לפגוע בשירות חיוני.

מיכאל מלכיאור: אלה גם הילדים שהשרה דיברה עליהם, אלה גם ילדי הפריפריה במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: המדינה זקוקה, זה לא הבנות שזקוקות.

מיכאל מלכיאור: החברה במדינת ישראל, כולה, על כל הגוונים, זקוקה לזה.

מיכאל מלכיאור: כולנו מאוחדים מאחורי התביעה החד-משמעית: אי-אפשר לפגוע בלב של החברה הישראלית, בלב של החינוך, בלב של השירות במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: השירות, שכולנו קוראים ונלחמים נגד כל השתמטות, אי-אפשר לפגוע בזה.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שאנחנו יכולים ללכת עם זה עכשיו לראש הממשלה ולהגיע לסיכום.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם ונועל את הישיבה.