ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 357, 2008-05-14 10:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב לכולם.

אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על סדר יומנו פתיחת עונת הרחצה וצו הסדרת מקומות רחצה.

אופיר פינס-פז: משרד הפנים נמצא כאן.

אופיר פינס-פז: אשר, איך אתה מסכם את פתיחת עונת הרחצה?

אשר גרנר: משרד הפנים נערך יחד עם הרשויות המקומיות לפתיחת עונת הרחצה.

אשר גרנר: העונה נפתחה ב-6 במאי, א' באייר התשס"ח.

אשר גרנר: היות שיוסף הוא המפקח הארצי על חופי הרחצה הוא יפרט מהן הפעילויות שעשינו לקראת עונת הרחצה.

יוסף עמאר: עונת הרחצה 2008 נפתחה ביום שלישי שעבר, 6 במאי 2008, באופן סדיר ללא תקלות.

יוסף עמאר: במהלך העונה יפעלו כ-143 חופי רחצה מוכרזים, מתוכם 91 חופים מוכרזים לאורך הים התיכון לעומת 88 בשנת 2007 – תוספת של 3 חופים מוכרזים חדשים- -

אופיר פינס-פז: איפה?

יוסף עמאר: יש בכינרת 25 חופים מוכרזים- -

אופיר פינס-פז: לא, איפה בים התיכון יש שלושה חופים חדשים?

אשר גרנר: חוף נפרד אחד בנהרייה, חוף אחד בחיפה ובתל-אביב חוף אחד.

אופיר פינס-פז: זה אומר שחוף אחד נסגר.

יוסף עמאר: קצאא באשקלון נסגר בעקבות דוח מבקר המדינה שקבע שזה חוף שמיועד לעובדים של חברת חשמל.

יוסף עמאר: הוא גם לא פעל בכלל, ולכן סגרנו אותו.

יוסף עמאר: כפי שאמרתי, 91 חופי רחצה מוכרזים לעומת 88 בשנה שעברה; 25 חופי רחצה מוכרזים בכנרת; 22 חופים מוכרזים בים המלח, כולל חופי מגילות בצפון ים המלח; 5 חופים מוכרזים בים סוף – ביחד 143 חופי רחצה.

יוסף עמאר: מסיבות דתיות מספר חופי הרחצה יופעלו מאוחר יותר.

יוסף עמאר: הרשויות המקומיות הסדירו חלק מהחופים, את מתקני החוף- -

אופיר פינס-פז: רחצה נפרדת לגברים ולנשים מעוגנת בחוק?

יוסף עמאר: היא מעוגנת בחוק.

יוסף עמאר: בסמכותו של ראש רשות המקומית לקבוע אם זה חוף נפרד או לא.

יוסף עמאר: המצילים עברו השתלמויות בעזרה ראשונה.

יוסף עמאר: למען הגברת הבטיחות בחופים משרד הפנים העביר לרשויות המקומיות בשנת 97' סכום מסוים שמטרתו הוא שכל רשות מקומית תעביר הנחיות בעלונים לכל בית אב בכניסה לחופי הרחצה.

יוסף עמאר: העלונים הוכנו, והם מופצים בימים אלה לכל בית אב שמשלם ארנונה.

אופיר פינס-פז: מה זה סכום מסוים?

יוסף עמאר: כ-260 אלף שקל.

אופיר פינס-פז: לכל הרשויות בארץ?

יוסף עמאר: בעיקר בחוף.

יוסף עמאר: המטרה היא שהעלון יגיע לאוכלוסייה של 3.6 מיליון תושבים.

יוסף עמאר: המטרה היא שכל התושבים בקו החוף יקבלו את העלונים.

יוסף עמאר: בעלונים יש הנחיות לגבי המודעות לסיכונים ולסכנות בחופי רחצה.

יוסף עמאר: כך נכיר את הסכנות ונמנע טביעות.

יוסף עמאר: נוסף לכך, משרד הפנים הכין מערכי שיעור לבתי ספר.

יוסף עמאר: ממש כעת בשעה 10:00 נפתח השיעור השלישי בבתי-ספר בראשון לציון.

יוסף עמאר: גם בעוד מספר רשויות הכשרנו את הסגל החינוכי בבתי-ספר להעביר שיעורים כדי להסביר לתלמידים את הסיכונים.

אופיר פינס-פז: מה קורה בעניין החופים האסורים לרחצה?

אופיר פינס-פז: אתם רציתם להציע הצעה לבטל את הסיווג לחוף שאינו מוכרז.

אשר גרנר: זה נמצא כרגע על שולחננו, אבל זה עדיין לא הבשיל לידי פנייה למי שמקבל החלטות במשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: מכיוון שהדבר היה כבר בדיון ציבורי בתקשורת ראוי שתגידו על זה מילה בוועדה.

אשר גרנר: בשנים האחרונות נוצר מצב שכל אחד שטובע בחופים שאין להם שום סטטוס, תובע את המדינה- -

אופיר פינס-פז: כי כאילו המדינה לא אוסרת את הרחצה בהם באופן מפורש.

אשר גרנר: כן, או שלא עושה רגולציה לאותם חופים שאנחנו מדברים עליהם.

אשר גרנר: אני מקביל את זה לצורך העניין לשאלה האם יעלה על דעתו של אדם בר-דעת להסתובב באמצע הכביש כדי שאוטו ידרוס אותו – ברור שלא, הוא רואה את הסכנה המוחשית.

אשר גרנר: אם אנחנו מתייחסים לים, שהוא מקום שלא רואים בו את הסכנה שיכולה להיות ממש מתחת לרגליו, והוא למעשה לא מבין שהוא מתאבד.

אשר גרנר: אנחנו לא רוצים לגרום לדבר הזה, ולכן אנחנו בוחנים את זה.

אשר גרנר: אבל היות שלא קיבלנו החלטה ברמה של מקבלי ההחלטות במשרד הפנים, כרגע מבחינתו לא הוגשה שום הצעה.

אשר גרנר: הנושא הזה נבחן גם במשרד המשפטים וגם אצלנו, אבל כרגע זה לא הגיע לשום הבשלה.

אשר גרנר: כשתהיה הבשלה אני מאמין שנעשה דיון ציבורי בצורה מסודרת.

דב חנין: אפשר לבקש מכם שלפני שתקבלו החלטה בעניין תבואו לוועדה?

דב חנין: השר יכול להוציא צו כזה לכאורה גם בלי הוועדה.

דב חנין: אני הייתי מעוניין שבנושא כל כך עקרוני יהיה דיון בוועדה.

יוסף עמאר: הנושא הזה יועבר למשרד הפנים.

יוסף עמאר: אני אעביר את הפנייה שלך.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין, אם אתה רוצה לשנות את המצב הסטטוטורי אתה יכול להציע הצעת חוק.

דב חנין: אני מציע שהוועדה גם תפנה למשרד הפנים בנושא שכבר עלה בוועדה, כך שאם השר או אתם תשקלו לעשות שינוי בנושא הזה תקיימו על זה דיון בוועדה.

דב חנין: בשלב זה, זה בגדר בקשה, לא בגדר חוק.

אופיר פינס-פז: כמו שאתם מתייעצים עם גורמים שיש להם נגיעה לעניין אולי באמת גם בסוגיה הזאת תקיימו התייעצות אף על פי שאין חובה לעשות כן.

אופיר פינס-פז: בבקשה, יוסף.

יוסף עמאר: טרם פתיחת עונת הרחצה טבעו למוות 8 אנשים.

אופיר פינס-פז: באיזו תקופה?

אשר גרנר: בין סוף אוקטובר עד 6 במאי 2008.

יוסף עמאר: מאז פתיחת העונה עד היום טבע בן אחד.

יוסף עמאר: הוא טבע בקטע של גן רווה כ-600 מטר דרומית לקטע המוכרז.

יוסף עמאר: הסיבה לטביעה היא הגורם האנושי – שכרות.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת שזה אדם אחד בשבוע, כי זה קרה לפני שבוע.

אופיר פינס-פז: חוף פלמחים פתוח?

יוסף עמאר: כן.

טל פילטר: זה לא נכון.

אופיר פינס-פז: אתה לא ברשות דיבור.

טל פילטר: אני מבקש את רשות הדיבור.

אופיר פינס-פז: - - - אתה אומר שחוף פלמחים פתוח.

יוסף עמאר: כן.

יוסף עמאר: מקרה הטביעה קרה ב-4:50 במרחק של 600 מטר דרומית מסוכת ההצלה, זאת אומרת רחוק מאוד מסוכת המציל.

יוסף עמאר: הסיבה לטביעה היא שכרות.

יוסף עמאר: חוק איגוד ערים לחופי הכינרת נמצא בשלבי הקמה, והוא יסדיר את הפעלת חופי הכינרת, שזה חקיקה אחרת.

יוסף עמאר: הכינרת בשלבי ירידה מכיוון שמפלס הכינרת מאוד נמוך.

יוסף עמאר: אנחנו מצפים לתקופה קשה מכיוון שהמדרגה קרובה מאוד בשל הירידה במפלס המים בכינרת.

יוסף עמאר: פנינו לראשי הרשויות סביב הכינרת כדי להגביר את הפיקוח, סימוני עומק חופי המדרגה.

יוסף עמאר: הרשויות מביאות סירה, כולל צילומו של מיקום המדרגה כדי להעמיד שם מצופים וגם להגביר את הפיקוח כדי למנוע התקרבותה של המדרגה לנופשים.

אופיר פינס-פז: אתה בעצם אומר שלנוכח הבצורת הקיימת, וכנראה גם צפויה ב-2009, יש סכנת טביעה גדולה יותר בכינרת מאשר בשנים קודמות.

אשר גרנר: באופן מוחשי.

אופיר פינס-פז: זה מאוד משמעותי.

אופיר פינס-פז: אז קודם כול תתגבר את צוות ההצלה.

אופיר פינס-פז: הרי הממשלה מעבירה ב-2008 10 מיליון שקלים לרשויות בכינרת.

אופיר פינס-פז: זכותה של המדינה לתבוע שאם יש סכנה מוחשית לטביעות בכינרת בגלל התוואי ובגלל הירידה במפלס המים, שיהיו תקנים גדולים יותר לצוותי הצלה גדולים, ב-2009-2008.

אופיר פינס-פז: אני מציע לעשות על זה עבודת מטה ולקדם את זה גם עם משרד האוצר כדי שהמדינה אפילו תממן את זה כחלק מהמימון שהיא כבר נותנת, לא כמימון נוסף.

אופיר פינס-פז: זה דבר מאוד נכון.

אופיר פינס-פז: תשקלו את זה, זה שווה בדיקה יסודית.

אשר גרנר: בכל מקרה כבר פנינו לרשויות סביב הכינרת וביקשנו שישימו שילוט ויגבירו את הפיקוח והאכיפה למניעת טביעות.

יוסף עמאר: השנה משרד הפנים יגביר את הפיקוח בחופי הרחצה.

יוסף עמאר: אנחנו מעסיקים כוח אדם – שני פקחים אשר יסתובבו ויבקרו בכל חופי הרחצה.

יוסף עמאר: אנחנו נוציא את דוחות הביקורת- -

אופיר פינס-פז: מה הסמכות של הפקחים, להסתובב ולהשתזף?

יוסף עמאר: להעביר תמונת מצב קיימת- -

אופיר פינס-פז: מה הסמכות?

אשר גרנר: לפקח שמסתובב בשטח אין שום סמכות סטטוטורית.

אופיר פינס-פז: זה רע מאוד.

אופיר פינס-פז: אז הוא לא פקח, הוא מבקר, משקיף.

אשר גרנר: אבל היות שהסמכות הסטטוטורית נתונה למשרד הנתונים מועברים מיידית- -

אופיר פינס-פז: סליחה, אם הסמכות נמצאת במשרד אפשר להאציל את הסמכות למפקחים.

אופיר פינס-פז: למה אתה לא מאציל סמכויות?

דורית טפר: אין כוח אדם.

אשר גרנר: הם עובדים עונתיים.

אשר גרנר: בכל מקרה, יש הפיקוח הזה- -

אופיר פינס-פז: מה הסמכויות שיש בידיכם?

אשר גרנר: לבד מכך שאנחנו פונים לראש הרשות שהאחריות היא שלו, אין לנו סמכות להטיל קנסות.

אשר גרנר: אבל יש לנו סמכות לסגור את החוף אם לא מתקיימות הוראות החוק.

אופיר פינס-פז: יש לכם סמכות רק לסגור ולפתוח חופים.

אופיר פינס-פז: אז מה אנחנו עושים עם המשקיפים האלה, מה הם יעשו?

אשר גרנר: התפקיד שלהם- -

אופיר פינס-פז: לראות מה קורה בשטח.

אשר גרנר: בקרה ודיווח.

אופיר פינס-פז: אני לא רואה בזה הרבה יעילות, אבל לא משנה.

אופיר פינס-פז: לא נסתיים הדיווח, מה קורה, אתה קצר סבלנות?

טל פילטר: אני קצת מרוגז ממה שקורה פה.

אופיר פינס-פז: מרוגז – תשתה מים.

יוסף עמאר: עד כאן סיימתי.

אשר גרנר: אני אוסיף ברשותך, שמשרד הפנים הקצה לשנת 2007 למעלה מ-6.5 מיליון שקל לחופים- -

אופיר פינס-פז: לטובת מה?

אשר גרנר: לטובת שילוט, בטיחות, מניעה – גם באזורים המוכרזים כאסורים לשחייה.

אשר גרנר: השנה אנחנו מקצים סכום של 5 מיליון שקל לנושא של אביזרי בטיחות – סירות הצלה, מצופים, אופנועי ים – כל מה שקשור לאביזרי בטיחות בהיבט של מניעת טביעות והצלת חיים.

יוסף עמאר: התקציב יועד גם להקמת סככות צל בחופי רחצה.

יוסף עמאר: מדובר על הוספה של 7,000 מטר רבוע חדשים של סככות צל בחופי הרחצה.

אופיר פינס-פז: מי מפקח על רמת המחירים הנגבים בחופי הרחצה?

יוסף עמאר: יש מכרז של השלטון המקומי ולפי זה הם עובדים.

אופיר פינס-פז: אבל יש חוק, אדוני.

דורית טפר: הוא מדבר על סעיף 8.

יוסף עמאר: לא הבנתי.

אופיר פינס-פז: אם מישהו יגבה מחר 100 שקל כניסה לחוף, מי מפקח על זה?

אשר גרנר: בנושא דמי כניסה לחופים מספר רשויות פנו לשר הפנים, שיאשר דמי כניסה לחופים, על-פי סמכותו.

אשר גרנר: מתוך 91 חופים בים התיכון אישרנו רק לשבעה חופים לגבות דמי כניסה.

אשר גרנר: אם אתה רוצה אני מוכן לפרט.

אופיר פינס-פז: כן, שמות ומחירים.

אשר גרנר: המחיר הוא 10 שקלים.

אשר גרנר: המקומות הם גן רווה, חוף הצוק בתל-אביב, חוף דור, חוף ארגמן בעכו רק בשישי-שבת- -

אופיר פינס-פז: בשישי שבת החוף פתוח או סגור?

אופיר פינס-פז: החוף שומר שבת?

אשר גרנר: החוף פתוח בכל ימות השבוע, ורק בשישי-שבת יש גבייה.

אופיר פינס-פז: הבנתי.

אשר גרנר: בנהרייה – חוף אחד, ובמטה אשר – שני חופים.

אופיר פינס-פז: מה השיקול, מתי מאשרים ומתי לא?

אשר גרנר: על-פי אותם מדדים ששר הפנים פרסם.

אופיר פינס-פז: יש קריטריונים.

אשר גרנר: כן.

אשר גרנר: כמו-כן לאחר שקיבל את אישורו של בית המשפט העליון.

דורית טפר: בכינרת טרם אישרנו.

אשר גרנר: בכינרת טרם אישרנו מהסיבה הפשוטה שהוקם איגוד ערים, וזה יהיה בסמכותו.

אשר גרנר: היו"ר אופיר פינס-פז: תודה.

אשר גרנר: הערות לדיווח, בבקשה.

טל פילטר: שמי טל פילטר, אני אחראי על תחנת ההצלה בחוף בוגרשוב בתל-אביב.

טל פילטר: אני עובד 15 שנה כמציל בים.

אופיר פינס-פז: מה יש לך להגיד על הדיווח?

טל פילטר: לא לגופו של עניין, רק על הדיווח?

טל פילטר: מה שאני רוצה לדווח לכבוד היושב ראש, שעד כמה שידוע לי, אם זה לא השתנה מאתמול, שבמועצה המקומית גן רווה תחנת ההצלה אינה פעילה; התקן מחייב שני מצילים בתחנת ההצלה שם- -

אופיר פינס-פז: השאלה אם זה חוף פלמחים או חוף אחר.

טל פילטר: החוף המדובר, כבודו.

טל פילטר: אני לא יודע איך הם מגדירים אותו.

אופיר פינס-פז: יש שני חופים: יש חוף פלמחים שיש בו עכשיו כל המלחמה- -

טל פילטר: הוא עדיין לא מוכרז.

אופיר פינס-פז: לידו יש חוף מוכרז.

טל פילטר: החוף המוכרז, כבודו, מחייב כרגע לפי הצו הישן שני מצילים מכיוון שזאת תחנת הצלה של מועצה.

טל פילטר: אחד המצילים צריך להיות מציל ים סוג שלוש והשני מכל סוג שהוא.

טל פילטר: כרגע התחנה מאוישת שם על-ידי מציל אחד מסוג שלוש בלבד, והתחנה לא פעילה.

טל פילטר: ועוד מר גרנר מדווח לנו שגובים שם כסף בכניסה.

טל פילטר: ידוע לנו, שלפני מספר ימים מת שם בן אדם.

טל פילטר: היו"ר אופיר פינס-פז: אני מבקש לבדוק את זה.

אשר גרנר: נמצא כאן ראש המועצה של גן רווה.

אופיר פינס-פז: שלום לך, השתעממת?

אופיר פינס-פז: אלימלך שלמה: עליתי לירושלים.

אופיר פינס-פז: היית בכנס של הנשיא?

אלימלך שלמה: אני אתייחס לזה אחר-כך.

אופיר פינס-פז: זה סודי איפה היית?

אופיר פינס-פז: אתה רוצה להתייחס האם התחנה פעילה או לא, האם היא מאוישת?

אלימלך שלמה: התחנה פעילה ומאוישת על-ידי שני מצילים?

טל פילטר: מאיזה תאריך, כבודו?

אופיר פינס-פז: כן, בבקשה.

משה פרלמוטר: אני מהחברה להגנת הטבע, אני רכז חופים.

משה פרלמוטר: בעניין הנושא הראשון שהעלית, לאסור בצו רחצה בחופים שאינם מוכרזים.

משה פרלמוטר: נודע לנו על הנושא הזה, ומנכ"ל משרד הפנים דיבר על כך במפורש בגלי צה"ל ב-16 באפריל, כך שהכוונה היא רצינית.

משה פרלמוטר: איסור רחצה בחופים שאינם מוכרזים הוא צו גורף ובלתי סביר במובן הזה שאם הדבר הזה יתבצע ייוותרו 13 וחצי קילומטר חופי ים תיכון מותרים לרחצה, קילומטר וחצי בכינרת, וכל השאר בגדר אסורים- -

אופיר פינס-פז: כל השאר יתרחצו בבריכות הפרטיות בבתים, מה הבעיה?

משה פרלמוטר: מאחר שאין עוד הרבה כאלה- -

אופיר פינס-פז: יש יותר ממה שאתה חושב.

משה פרלמוטר: עדיין למיליונים לא יהיה איפה- -

אופיר פינס-פז: שיבואו לבתים הפרטיים, המיליונים.

משה פרלמוטר: ולמעשה הצו מכניס אותם לקטגוריה של עבריינים- -

קריאה: אבל זה צריך להיכלל בצו, אדוני היושב ראש.

אופיר פינס-פז: אנחנו נכניס את זה לצו, אל תדאג.

משה פרלמוטר: הדבר הזה כולל עבירה פלילית ואפילו קנס ומאסר למי שנכנס עם ילדיו לחוף שאינו מוכרז.

אופיר פינס-פז: אפרופו מה שמר פרלמוטר אמר, למה אתם לא עושים פעולה נמרצת יותר לפתיחת חופים מוכרזים נוספים?

אופיר פינס-פז: דיווחתם על עוד שלושה, זה יפה, אבל עדיין, אתם יודעים שאוכלוסיית ישראל הולכת וגדלה, והיא נאלצת להצטופף – בלי צחוק – בצורה שאפילו פוגעת, לדעתי, בכבוד האדם.

אופיר פינס-פז: האחריות של המדינה היא לוודא שיהיו עוד ועוד חופי רחצה פתוחים לשימוש הציבור, ולא נהיה עם 91 חופים בים התיכון, אלא עם 200.

אופיר פינס-פז: זה גם לא הרבה, אני רוצה שהציבור יידע מה זה חוף רחצה: חוף רחצה זה 150 מטר.

אופיר פינס-פז: זאת בדיחה.

אופיר פינס-פז: לכן חשוב שהציבור יידע, מדובר בחופים קטנים, צפופים להחריד.

אופיר פינס-פז: האם יש לכם תוכנית עבודה כמה חופים מוכרזים יהיו ב-2010 וב-2015, מה מיועד לחופים, איך עוזרים לרשויות לפתוח חופים ולתחזק חופים?

אופיר פינס-פז: ידוע שלא קל לתחזק חוף רחצה גם של 150 מטר.

אשר גרנר: כמדיניות משרד הפנים מעודד לפתוח חופים ברשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: איך אתם מעודדים, באלו דרכים?

אשר גרנר: אנחנו נותנים תקציב.

אופיר פינס-פז: מתי נתתם תקציב לפתיחת חופי רחצה?

אשר גרנר: באשקלון עומד להיפתח חוף, ואנחנו מתעתדים לתקצב.

אשר גרנר: הכסף שציינתי שחלקו לטובת אותם חופים שנפתחים, כמו מגדלי הצלה ושירותים בחוף – אנחנו כן מעודדים.

אשר גרנר: בתל-אביב מתחילים לפתוח כל שנה חוף נוסף, ויש להם תוכנית עבודה מסודרת; באשדוד פתחו חוף נוסף בגלל ריבוי אוכלוסייה.

אשר גרנר: לאט לאט יש התפתחות.

אשר גרנר: עקרונית, עלויות מסיביות מוטלות על הרשות המקומית, והבעיה היא המצוקה הכספית- -

אופיר פינס-פז: אבל תעזרו להם להתמודד עם זה.

אשר גרנר: זה אחד הדברים שאנחנו עושים.

אשר גרנר: מתוך התקציב הקטן יחסית אנחנו מקצים לחופים ומעודדים פתיחתם.

אשר גרנר: לעומת זאת כשראשי רשויות רוצים לסגור חופים אנחנו מתנגדים לכך.

אשר גרנר: לכן מבחינתנו, סגירה – לא, פתיחה – כן.

אופיר פינס-פז: אתה מסכים עם המציאות שבחלק מהמקומות היא ממש בלתי נסבלת?

אשר גרנר: כן.

אופיר פינס-פז: אפשר לראות תוכנית של משרד הפנים לגבי פתיחה או הכרזה נוספת של חופים בשנים הקרובות?

אופיר פינס-פז: יש תוכנית כזאת?

אשר גרנר: מבחינתי, אמרתי- -

אופיר פינס-פז: אשר, יש תוכנית כזאת?

אשר גרנר: מבחינתי, אין תוכנית.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שתוכן תוכנית ותוצג לשר הפנים, למנכ"ל משרדו ולוועדה.

אופיר פינס-פז: חלק מתפקידכם הוא לוודא שהציבור בישראל מקבל את השירות הזה בצורה סבירה ויעילה.

אופיר פינס-פז: ואז אם הייתם פותחים עוד 60-50 חופי רחצה בעוד 10-5 שנים, יכולתם באמת לאסור רחצה במקומות אחרים לחלוטין, כי אז היה לכם גם מה להציע.

אופיר פינס-פז: הרי אי אפשר לאסור טוטלית מצד אחד ולהגיד לאנשים להיות ב"פיילה" הזאת כולם ביחד.

אופיר פינס-פז: הנקודה היא להיות סבירים והגיוניים.

אשר גרנר: אנחנו נמצאים בסד תקציבי, והסד הזה לא מאפשר לנו לסייע בעניין הזה- -

אופיר פינס-פז: לא צריך להיכנע אף פעם לסד תקציבי, צריך להיאבק על סדרי עדיפות.

אופיר פינס-פז: משיגים תקציב שמציגים תוכניות חדשות.

אופיר פינס-פז: מי שמציג תוכניות חדשות שעושות שכל ומשכנעות, גם מקבל תקציב.

אשר גרנר: אני מזכיר לך שרצינו להקדים את עונת הרחצה לפני 3 שנים והבטחנו כספים לרשויות.

אשר גרנר: לצערי, הכספים שהבטחנו לא מומשו מהסיבה הפשוטה שלא היה לנו תקציב, ומי שלא אישר- -

אופיר פינס-פז: היה תקציב, אך הוא לא שוחרר למטרות האלה.

אופיר פינס-פז: היה ועוד איך תקציב, הוא מסומן לזה.

אשר גרנר: נכון.

אופיר פינס-פז: משרד האוצר לא הסכים לסימון הזה.

אשר גרנר: נכון, זה המצב.

אופיר פינס-פז: על תקציב נאבקים, מה קרה?

אשר גרנר: זה מה שאנחנו עושים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לראות תוכנית, אני רוצה לראות תוכנית מתוקצבת, אני רוצה לראות מאבק על סדרי עדיפות.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר להפקיר את הציבור, וגם אי-אפשר להפיל הכול על הרשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: לא כולן שוות, כידוע; יש חזקות, יש חלשות, זה לא עובד ככה, וצריך לעזור במקום שצריך לעזור.

אופיר פינס-פז: זה אינטרס ציבורי.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להרחיב מעבר לזה, כי יש לנו צו, ואנחנו צריכים להגיע אליו.

אבי אפיה: אני יושב ראש ארגון המצילים הארצי- -

אופיר פינס-פז: זה במקום ההתייחסות לך לצו?

אבי אפיה: לא.

אבי אפיה: אבל אני חייב להגיד משהו על נושא פתיחת עונת הרחצה.

אבי אפיה: כל שנה אנחנו פונים למשרד הפנים לאחר שבעקבות השיחות שהיו לנו איתך לפני שלוש שנים, הסכמנו לפתוח את עונת הרחצה מוקדם מהרגיל והגענו לחופים.

אבי אפיה: נדמה לי שהשנה הם דיברו על כך שבחורף טבעו מספר אנשים.

אבי אפיה: אני מעדיף לשמוע כמה אנשים טבעו בחופשת הפסח – נדמה לי שזה מרבית האנשים מתוך הנתונים שהם העלו.

אבי אפיה: לכן צריך להבין שאנחנו עדים לכך שבכל שנה בתחילת עונת הרחצה אנחנו מאבדים מספר אנשים בגלל הפתיחה המאוחרת של עונת הרחצה.

אבי אפיה: אנחנו חוזרים ואומרים כל פעם- -

אופיר פינס-פז: אתה זוכר שכשאני הייתי שר הפנים- -

אבי אפיה: אני אמרתי את זה בתחילת דבריי.

אופיר פינס-פז: סליחה, לא שמעתי.

אבי אפיה: בתחילת דבריי אמרתי שאתה פנית לארגון המצילים, ויחד עם ההסתדרות ישבנו יחד וטיכסנו עצה ופתחנו את עונת הרחצה בעונת הקיץ המוקדמת - -

אופיר פינס-פז: וגם השלטון המקומי שיתף פעולה, וזה עלה לו יותר כסף.

אשר גרנר: ועכשיו הוא לא משתף מכיוון שאין לו תקציבים.

אשר גרנר: אבל אמרנו שהמדיניות שלנו היא שכל רשות שתרצה להקדים ולפתוח, אנחנו נאשר לה.

אשר גרנר: אנחנו מוציאים את זה גם בחוזר מנכ"ל.

אופיר פינס-פז: צריך ללכת בכיוון של פתיחת שנת רחצה בפסח פחות או יותר- -

אבי אפיה: א' בניסן.

אופיר פינס-פז: זה מה שנכון, וההארכה של חודש-חודש וחצי אולי חוסכת כסף, אבל עומדת בסתירה לאינטרס הציבורי.

אבי אפיה: חוסך לנו עלויות- - -

אשר גרנר: בצו יש מועד פתיחה, ונתייחס לשאלה למה נקבע המועד הזה, ברשותך.

זאב פיש: אני ממשרד הבריאות.

זאב פיש: אני מבקש להעיר הערה, שלדעתי, כולם מסכימים איתה, אבל אסור לשכוח את הדבר הזה.

זאב פיש: בשנים האחרונות סגרנו יחד עם משרד הפנים הרבה מאוד חופי רחצה בגלל בעיות של זיהום, וכשמדובר על תקציב, לא לשכוח- -

אופיר פינס-פז: זאב, אולי תגיד מילה על מצב הזיהום בחופי הרחצה בישראל.

זאב פיש: אנחנו יודעים שעקב תחזוקה מונעת לא טובה – רחוקה מלהיות טובה – בחלק מהרשויות המקומיות יש פריצות ביוב גם במהלך החורף וגם במהלך הקיץ.

זאב פיש: מבחינתנו, בחופי עכו הפוטנציאל של הזיהום מנחל נעמן עדיין קיים.

זאב פיש: זה לא בהכרח באחריות עיריית עכו, הם מקבלים ביובים ממעלה הנחל, והפוטנציאל עדיין קיים.

זאב פיש: כדאי, רצוי והכרחי מבחינתנו לחייב את הרשויות המקומיות להשקיע בנושא הזה, ומשרד הפנים עוזר לנו בעניין הזה.

זאב פיש: זה עדיין רחוק מלהשביע רצון, כולל בכינרת.

אופיר פינס-פז: אתה יכול להגיד דברים יותר ספציפיים, יש לכם סיכום שנה בעניין הזה?

זאב פיש: כן, יש לנו בוודאי סיכומי שנה.

זאב פיש: המלצנו בפני משרד הפנים לסגור עשרות חופי רחצה, והוא אכן סגר- -

אופיר פינס-פז: עשרות חופי רחצה נסגרו בשנה שעברה?

זאב פיש: עשרות מקרים.

זאב פיש: זה הרבה מאוד.

יוסף עמאר: היו כ-70 סגירות של חופי רחצה בשנת 2007 על רקע זיהום, שלא היה כמוהן בשנים שעברו.

אופיר פינס-פז: זה מטורף, זה חצי מחופי הרחצה, מתוך 143 חופים.

יוסף עמאר: זה אותם חופים.

יוסף עמאר: יש חופים שנסגרו שלוש-ארבע פעמים אפילו.

יוסף עמאר: זאת אומרת שהזיהום היה שלוש-ארבע פעמים.

יוסף עמאר: זה קרה בכל הימים, למעט בים המלח.

דב חנין: איך זה קורה שזה הרבה יותר מאשר בשנים קודמות?

דב חנין: אנחנו הולכים אחורה?

זאב פיש: מערכת הניטור של משרד הבריאות- -

אופיר פינס-פז: משתכללת.

זאב פיש: אני מאוד גאה בזה, וגם מדינת ישראל צריכה להיות גאה בזה- -

אופיר פינס-פז: זה משתכלל או שאתם - - - יותר מכם?

זאב פיש: היום, יחד עם כל הגופים: יחד עם הגנת הסביבה, יחד עם משרד הפנים ויחד עם חלק מהרשויות המקומיות אנחנו מבצעים פעולות ניטור שפעם לא ידענו לעשות.

זאב פיש: אין הרבה מדינות שעושות את זה.

זאב פיש: אבל זה לא רק שאנחנו משתפרים – אנחנו זה כולנו, זה לא רק משרד הבריאות.

זאב פיש: שוב, כשהתחזוקה השוטפת לא טובה זה נזק מצטבר.

דב חנין: אתה יכול לומר לנו כמה מקרים של גורמים שבולטים לרעה?

זאב פיש: הדוגמה הבולטת ביותר זה חופי עכו, אבל זה לא רק העיר עכו, זה הסביבה של העיר עכו.

זאב פיש: זה מעלה הנחל, כמו שאמרתי קודם, מט"שים וכל מיני דברים כאלה.

אופיר פינס-פז: אפשר לקבל בכתב משהו יותר מסודר בעניין הזה, בעיקר במקרים הכרוניים, מי לדעתכם נושא באחריות, איך מטפלים בזה?

אופיר פינס-פז: אגב, גם למשרד הפנים, למשרד התשתיות ולמשרד להגנת הסביבה יש הרבה כלים לטפל בנושא הזה.

אופיר פינס-פז: אני מודה לכם.

אופיר פינס-פז: אשר, הצו בבקשה.

קריאה: אפשר עוד הערה אחת?

אופיר פינס-פז: לא, אנחנו עכשיו בצו.

אשר גרנר: יש פנייה של השר מאיר שטרית- -

אופיר פינס-פז: אנחנו הרי כבר דנו בצו הזה, אז תגיד לנו האם חלו שינויים בעקבות בקשות של ועדת הפנים.

אופיר פינס-פז: אנחנו הרי ביקשנו לשנות דברים בצו, בעיקר לגבי מעמד המציל, זכויותיו וכל הדברים שחשבנו שלא נכון לטפל בהם בצווים, אלא רק בחקיקה ראשית.

אופיר פינס-פז: האם כל ההערות שהיו בעיקר הערות משפטיות, נלקחו בחשבון בצו החדש?

אשר גרנר: לעניין השאלה האם מעמד המציל נכון שהוא יכול להיות בצו, הייעוץ המשפטי של ועדת הפנים של הכנסת פנה למשרד המשפטים, ומשרד המשפטים ענה שהסמכות של שר הפנים היא להסדיר בצו את נושא ההצלה.

אשר גרנר: לכן התקדמנו בעניין הצו.

אשר גרנר: יש פה גם המכתב המצורף.

דורית טפר: שירות המציל.

אופיר פינס-פז: זה מספק אותך, אדוני היועץ המשפטי של הוועדה, קראת את הצו?

תומר רוזנר: בנושא הספציפי הזה קראתי את הצו, ובהחלט קיימנו מספר ישיבות מקדימות עם נציגי משרד הפנים ומשרדים אחרים.

תומר רוזנר: קיבלנו שיתוף פעולה ראוי לציון, ורבות מההערות שאנחנו הערנו במהלך הדיונים המקדימים האלה הוטמעו בצו החדש שהוגש, וזה ראוי לציון לשבח.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לציין לפני ראש מועצת גן רווה שקיבלתי עכשיו דף מהמציל דוד שלום שדיבר עם מנהל תחנת ההצלה גן-רווה-פלמחים, והתחנה סגורה ולא פעילה.

אופיר פינס-פז: זה מה שנמסר לי כרגע משיחת הטלפון.

אופיר פינס-פז: אז או שאתה תעשה בירור משלך במהלך הישיבה או שאנחנו נקבל את העדות הזאת כי מצורף אליה גם מספר טלפון נייד, ואתה יכול להתקשר.

אופיר פינס-פז: אשר, תתחיל לקרוא את הצו, בבקשה.

דוד תמיר: אני חבר ארגון המצילים, ואני ריכזתי את כל נושא - - - בצד שכנגד.

אופיר פינס-פז: למה בצד שכנגד?

טל פילטר: כבודו, אני מרגיש מאוים מראש מועצת גן רווה.

אופיר פינס-פז: אז תתלונן במשמר הכנסת.

אופיר פינס-פז: או שאתה רוצה אותי בתור body-guard?

טל פילטר: אני לא חושב שהתגובה שלו הולמת ומכבדת ראש מועצה בישראל.

אופיר פינס-פז: לא שמעתי מה אמר.

טל פילטר: אני יכול להגיד מה הוא אמר.

אופיר פינס-פז: עזוב אותו עכשיו.

דוד תמיר: הנחית אותנו להפגש עם משרד הפנים, ואכן כך עשינו.

דוד תמיר: אני רק יכול להוסיף ולומר שבתחושת הבטן שלנו מניסיון היא שפגישות הם עלה תאנה כדי להגיד בוועדת הפנים של הכנסת: "ישבנו איתם, שוחחנו, החלפנו דעות".

דוד תמיר: יש לי גם פרוטוקולים שחתום עליהם מר גרנר, אז גם אפשר להגיד "הגענו להסכמות" / "לא הגענו להסכמות".

דוד תמיר: אני אישית הייתי בישיבה עם היועצת המשפטית של משרד הפנים ולאחר מכן עם נציגי משרד הפנים.

דוד תמיר: אני מודיע לכם חגיגית: הנוסח שהיה והנוסח שנמצא פה הוא אותו נוסח.

דוד תמיר: אף היבט מקצועי – ולו אחד – של ארגון המצילים ברמה המקצועית לא עבר- -

אופיר פינס-פז: בשביל זה באים לוועדה.

דוד תמיר: רק כדי לסבר את האוזן.

דוד תמיר: אדוני היושב ראש דיבר על בטיחות של מתרחצים.

דוד תמיר: אם בצו הקיים היום יש מרפאה ל-150 מטר, אתם תראו שיש מפה ל-450 מטר.

דוד תמיר: אני רוצה לראות חובש שיגיע למקרה טביעה ויוכל ללכת את כל המרחק הזה – הוא יקבל טיפול החייאה.

דוד תמיר: הורדה של רמת המצילים בתחנת ההצלה: במקום שני מצילים בעלי סוג שלוש, שאחד מהם אמור להיות אחראי בתחנה, והוא בעל ניסיון קטן יותר ממה שקיים בשטח.

דוד תמיר: לכן מה שמוביל משרד הפנים הוא צו בלתי מקצועי, בלתי אחראי שמסכן את שלום הציבור.

דוד תמיר: זה מה שאני מבקש שתיקחו בחשבון בקריאה של כל סעיף.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך מאוד.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

אשר גרנר: הקראת הצו מסעיף ההגדרות עד מטרות הצו.

אשר גרנר: תיקון – "עונת הרחצה" – כמפורט בסעיף 16.

אשר גרנר: כאמור פה, בעניין החלוקה של המצילים יש הפרשנות של משרד המשפטים שמקובלת גם על היועץ המשפטי של הוועדה.

אופיר פינס-פז: תמשיך ב"בעלי תפקידים" עד "מציל".

אשר גרנר: המשך הקראת הצו: פרק ב' – בעלי תפקידים – סעיפים 4-3.

אשר גרנר: בסעיף חובותיו של מנהל החופים הוספנו קצת מעבר למה שהוצג בפניכם.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אבי ליכט, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אתה מנהל מחלקת חופים, נכון?

אבי ליכט: כן.

אופיר פינס-פז: זה בסדר?

אופיר פינס-פז: יש לך הערות לזה?

אבי ליכט: יש לי הערות בקשר לחלק הראשון של ההקדמה שלך לגבי עידוד לפתיחת חופים חדשים.

אבי ליכט: יש פה בעיה עקרונית, וחשוב שכולם יידעו.

אבי ליכט: בעיריית תל-אביב מתכננים לפתוח עוד חוף מוכרז ב-2009 וב-2010 עוד אחד.

אבי ליכט: כבר כיום פתחנו 13 חופים, ואנחנו מתקשים להפעיל אותם; בחודשיים-שלושה האחרונים אנחנו מנסים לגייס מצילים בכל האמצעים שעומדים לרשותנו, ולא מצליחים.

אבי ליכט: בקושי רב אנחנו פותחים את 13 החופים- -

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: מה הבעיה?

אבי ליכט: אי אפשר להשיג מצילים.

קריאה: תשלמו פחות תקבלו- - -

אבי ליכט: אי-אפשר להשיג מצילים, ובטח אי-אפשר להשיג מצילים סוג 3.

אופיר פינס-פז: אבל למה?

אבי ליכט: לא מגיעים.

אופיר פינס-פז: מה זה "לא מגיעים", אין בשוק?

אבי ליכט: אין.

דב חנין: אולי תעלו את השכר.

דב חנין: השכר נמוך- - -

אופיר פינס-פז: מה הבעיה?

אבי ליכט: העליתי את הנושא בפגישה של מנהלי מחלקות חופים שהייתה במשרד הפנים לפני כשבועיים.

אבי ליכט: הבעיה היא סופר עקרונית- -

אופיר פינס-פז: אבל אתה לא מסביר לי מה הבעיה.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להיכנס לזה.

אופיר פינס-פז: מצטער.

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: לא, סליחה.

אופיר פינס-פז: היום אנחנו דנים בצו ולא בשום דבר אחר.

אופיר פינס-פז: בפתיחה דיברנו על הדברים.

אופיר פינס-פז: יש הרבה מאוד בעיות וסוגיות, אני מאוד מצטער.

אופיר פינס-פז: אני הוצאתי את תנאי העבודה מהצו הזה כדי שלא יהיו, אז לא נחזיר אותם כשנוח, וכשלא נוח לא נחזיר.

אופיר פינס-פז: יש בעיה של מחסור במצילים, יש יותר ביקוש מהיצע מסיבות כספיות.

אופיר פינס-פז: אלה דברים שאפשר לברר אותם במקומות אחרים.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: אני מאוד שמחתי לשמוע את היועץ המשפטי של הוועדה שסיפר על הדיאלוג המשפטי שהתנהל עם היועצת המשפטית במשרד הפנים שמלווה את הנושא.

דב חנין: זה מצוין.

דב חנין: לעומת זאת יש לי תחושה מאוד קשה שמתבטאת כבר בחלק הזה שעברנו עליו בהקראה של התקנות לגבי הדיאלוג המקצועי עם המצילים.

דב חנין: בסופו של דבר, יש הרי אנשי מקצוע, עם כל הכבוד למשפטנים שמנהלים את מדינת ישראל, כידוע לנו.

דב חנין: יש גם אנשי מקצוע שמנהלים את החיים באופן יומיומי, ויש לי תחושה שהצו הזה מנותק מהמציאות של הצלה בחיי היום-יום.

דב חנין: אני אתן דוגמה מדברים שכבר עברנו עליהם.

דב חנין: בין חובותיו של מנהל החופים הוא צריך להורות על אופן הטיפול באירועים העלולים להתרחש במקום רחצה מוכרז.

דב חנין: הוא סמכות מקצועית בעצם, מכוח החובה שמוגדרת כאן.

דב חנין: אני חשבתי שמנהל חופים יהיה מן הסתם מציל בעל ניסיון מופלג – מין סוּפֶר מציל כזה שגם אחר כך צריך להתייעץ איתו בכל מיני נושאים שעוד נגיע אליהם.

דב חנין: חשבתי שלפחות ייקבע שהוא צריך להיות מציל ים מסוג 3.

דב חנין: מסתבר שהוא צריך לקבל איזושהי הכשרה בנושא ניהול, הוא צריך לעשות איזשהו ניתוח של אירוע הצלה – זה לא עולה בקנה אחד עם החובות של מנהל חופים.

דב חנין: אם אנחנו אכן מדברים על סמכות מקצועית – ולדעתי, צריכה להיות סמכות מקצועית למנהל חופים וצריך לקבוע במקביל שמנהל החופים הוא אדם שעבר הכשרה בהצלה.

דב חנין: כי בסופו של דבר מדברים כאן על הצלה.

אופיר פינס-פז: ההערה של חבר הכנסת חנין נשמעת לי מאוד הגיונית.

אשר גרנר: מנהל חופים הוא גוף שבא לארגן את כל מערך ההצלה שנמצא בחוף.

אופיר פינס-פז: הוא לא נבחר במכרז, אדוני?

אשר גרנר: לצורך העניין, על-פי תקשי"ר של כל רשות מקומית.

אשר גרנר: כמובן, אי-אפשר למנות מישהו, כי הוא קודם כל צריך להיות מוכשר- -

קריאה: הוא היה פעם נהג של ראש העיר.

אשר גרנר: נכון, כדי שהוא לא יהיה נהג של ראש העיר קבענו מה נדרש, ומה ההכשרה- -

אופיר פינס-פז: אני ראיתי מה קבעתם; קבעתם באיזה גודל תכתבו "מנהל חופים" על החולצה שלו.

אופיר פינס-פז: קבעתם את זה לפרטי פרטים, אבל לא קבעתם את מי ממנים, ואיך ממנים.

אשר גרנר: זה לא המקום.

אופיר פינס-פז: זה מופיע בהמשך?

אשר גרנר: זה לא התחום.

אשר גרנר: זה צו שמדבר על ההיבטים המקצועיים, זה לא בא להסדיר את זה.

אשר גרנר: אין לנו גם סמכות.

דורית טפר: - - - איך מקבלים עובדים במשק לעבודה?

אופיר פינס-פז: איך?

דורית טפר: יש מכרזים וכללים.

אשר גרנר: הצו הזה לא בא להסדיר את זה.

אשר גרנר: אותו דבר גם מציל – אם אין הכרזה אי אפשר להביא מישהו מבחוץ.

אשר גרנר: יש תקנים- -

דוד תמיר: אנחנו נתנו דעתנו להיבט המקצועי שחבר הכנסת חנין ואתה העלית.

דוד תמיר: אמרנו שמנהל החופים יהיה המנהל האדמיניסטרטיבי, ואין לנו בעיה עם העניין הזה.

דוד תמיר: אבל את ההיבטים המקצועיים הוא לא יוכל להביא יש מאין.

דוד תמיר: עם כל הכבוד, יש אנשי מקצוע שנמצאים בשטח.

דוד תמיר: הנושא הזה היה קודם וניסינו לדחוף את המושג הזה שם.

אופיר פינס-פז: הדבר ברור.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול אותך עוד שאלה: מתי רשות מקומית נדרשת למנות מנהל חופים?

אשר גרנר: לפי הצו הזה, חייב כל ראש רשות מקומית למנות מנהל חופים- -

אופיר פינס-פז: גם אם יש לו חוף אחד של 150 מטר?

אשר גרנר: גם אם יש לו חוף של 160-150 מטר הוא חייב למנות מנהל שיהיה אחראי על החוף מכל ההיבטים.

אשר גרנר: בחוף זה לא רק הצלה; יש פיקוח, ביטחון, בריאות.

אשר גרנר: הוא אחראי לארגן את כל המערכת הזאת.

אשר גרנר: הפונקציה הזאת קיימת במרבית הרשויות.

אופיר פינס-פז: תסלח לי, יש הבדל אם ברשות מקומית יש חוף אחד או 13 חופים.

אופיר פינס-פז: אני לא רואה את ההבדל אצלכם.

אופיר פינס-פז: אם יש לרשות חוף אחד באמת יכול ראש הרשות להגיד לאחד העובדים בעירייה להיות מנהל חוף, כי הרי בשביל זה לא יקימו בעירייה אגף שלם.

אופיר פינס-פז: הוא יהיה אחראי גם במסגרת תפקידיו הנוספים לדבר הזה ויצטרך לעבור הכשרה מסוימת.

אופיר פינס-פז: אבל אם יש חמישה חופים, זה כבר לא דבר שאתה יכול לעשות אותו בזמנך החופשי, זה כבר עסק מאוד מורכב ומקצועי.

אופיר פינס-פז: אני לא מוכן שראש הרשות יטיל את זה כלאחר יד על מישהו שייתן לו קצת שעות נוספות ויגיד לו שהוא אחראי.

אופיר פינס-פז: לכן אתם צריכים לעשות הבחנה בין מנהל חופים במקום שיש בו חוף אחד.

אופיר פינס-פז: כמה כאלה יש, יוסף?

יוסף עמאר: שבע-שמונה.

אופיר פינס-פז: זה הכול.

אופיר פינס-פז: ברוב המכריע של הרשויות יש יותר מאחד.

יוסף עמאר: כן.

אופיר פינס-פז: אז צריך להגיד שבחופים שיש בהם חוף אחד או שניים – כלומר 150 עד 300 מטר בפיקוח, זאת פרשה אחת, ואני מוכן ללכת לנוסח הזה; במקום שיש מערכת גדולה של למעלה משני חופים – שלושה ומעלה – אנחנו מבקשים שזה יהיה במסגרת תפקיד מוגדר שאדם יצטרך לשאת בו באופן מלא.

אשר גרנר: במשרה מלאה.

אופיר פינס-פז: לא אמרתי במשרה מלאה.

אופיר פינס-פז: אמרתי "לשאת בו באופן מלא", זה הבדל.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, זה לא יהיה תפקיד נוסף על תפקידים אחרים שלו.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שיהיו לחצים כי זה רק שלושה חופים או מכיוון שזה רק שמונה חודשים בשנה.

אופיר פינס-פז: אבל זה יהיה תפקידו הראשי והמרכזי; יצטרכו להיבחר לזה במכרז פנימי או חיצוני אם אין עובדים.

אופיר פינס-פז: זה לא רק עובד הרשות, עם כל הכבוד.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שלרשות אין עובד וצריך לעשות מכרז חיצוני.

אופיר פינס-פז: צריכה להיות, לפחות בעיניי, עדיפות במכרז ליכולת המקצועית בתחומי ההצלה, וכמובן בכושר ניהול.

אופיר פינס-פז: צריכים לקבוע קריטריונים במכרז שבהם חייבת להיות עדיפות ליכולת מקצועית ולניסיון מקצועי, נוסף על כושר ניהול, השכלה ועוד דברים.

אופיר פינס-פז: אני לא יכול להבין איך בצו אחד קובעים לפרטי פרטים מה יהיה כתוב למנהל החופים על החולצה – שזה בעיניי זוטות, אני לא אומר שזה לגמרי לא חשוב – ומצד שני מתעלמים מהעניין המרכזי – מיהו מנהל החופים.

אשר גרנר: אבל הצו הזה לא בא להסדיר את זה.

אופיר פינס-פז: אמרתי, זה עניין מקצועי.

אשר גרנר: זה לא הצו.

אופיר פינס-פז: תן לי לשאול את היועץ המשפטי של הוועדה האם זה יכול להיות וצריך להיות כלול בצו, או זה מוסדר במקום אחר?

אופיר פינס-פז: אם זה לא מוסדר בשום מקום זה בלתי נסבל.

תומר רוזנר: צריך להבחין בין שתי שאלות:

תומר רוזנר: השאלה איך מקבלים את העובד לבין השאלה של תנאי הכשירות או היקף המשרה, כפי שציינת.

תומר רוזנר: לגבי שאלת קבלת עובדים ברשויות המקומיות, זה דבר שמוסדר בחוקת העבודה ברשויות המקומיות, בפקודת העיריות, בפקודת המועצות המקומיות בתקנות.

תומר רוזנר: כפי שציינת זה במכרז פנימי- -

אופיר פינס-פז: אבל זה לא מה שכתוב בצו.

אופיר פינס-פז: שים לב שבצו כתוב שלאחד העובדים בעירייה יהיה גם תפקיד כזה.

אופיר פינס-פז: אחד מעובדי העירייה יהיה מנהל החופים.

תומר רוזנר: כמו שכתוב שאחד מעובדי העירייה יהיה גזבר - -

אופיר פינס-פז: ככה כתוב?

אופיר פינס-פז: זה הנוסח?

תומר רוזנר: כן.

דורית טפר: "- - - מבין עובדיה ולא יהיה קבלן חיצוני".

אופיר פינס-פז: אבל אם אין בין עובדיה מישהו מתאים?

דורית טפר: עובד חדש.

תומר רוזנר: אז היא עושה מכרז.

תומר רוזנר: היא לא יכולה למנות- -

אופיר פינס-פז: אבל אם אין כישורים נדרשים, איך נוכל לדעת אם יש מתאים או אין מישהו מתאים.

תומר רוזנר: זאת ההבחנה.

תומר רוזנר: אני הבחנתי בין הדרך של קבלת העובדים, שזה דבר שמוסדר בדינים אחרים, ולא נכון להסדיר אותו כאן, לבין השאלה שהעלית בעניין היקף משרה או ייחוד התפקיד ונושא של תנאי כשירות, כפי שכתוב כאן לגבי מצילים ומגישי עזרה ראשונה בפירוט רב.

אופיר פינס-פז: מה אתה מציע?

תומר רוזנר: אני לא איש מקצוע, אני לא יודע מהם תנאי הכשירות שצריך לדרוש.

אופיר פינס-פז: לא בעניין הזה.

תומר רוזנר: צריך לקבוע את תנאי הכשירות.

אשר גרנר: תנאי הכשירות שאנחנו מציעים הם האופטימליים- -

אופיר פינס-פז: מה אתה מציע- - -

אשר גרנר: כפי שזה מופיע פה עם אותה הכשרה שקבענו- -

אופיר פינס-פז: לא הצעת כלום, אשר.

אופיר פינס-פז: זה לא תנאי כשירות.

אשר גרנר: תנאי הכשירות למנהל חוף שהוא תפקיד ניהולי- -

דב חנין: זה לא מה שכתבת.

דב חנין: אתה כתבת למשל, ש"הוא צריך להורות על אופן הטיפול באירועים העלולים להתרחש".

אופיר פינס-פז: אני רוצה להעמיד אותך על טעותך, אשר, כי יכול להיות שאתה מתכוון לטוב, אבל זה לא כתוב כאן.

אופיר פינס-פז: אתה כתבת: "מנהל חופים יעבור הכשרה בתפקידו".

אופיר פינס-פז: זאת אומרת אחרי שהוא נבחר למנהל חופים יעשו לו הכשרה.

אופיר פינס-פז: זה לא תנאי כשירות.

אופיר פינס-פז: תנאי כשירות זה תנאי סף, אני רוצה שתבין את ההבדל.

אופיר פינס-פז: כשאני רוצה מישהו בתפקיד אני אומר שהוא יכול להיות מועמד רק אם-.

אופיר פינס-פז: הבנת מה זה תנאי כשירות?

אופיר פינס-פז: יש פה מה שאמרתי עכשיו?

אופיר פינס-פז: אין פה.

אשר גרנר: אני מסכים.

אופיר פינס-פז: אז הוועדה מבקשת לקבוע תנאי כשירות.

אופיר פינס-פז: שבו ותחשבו, תתייעצו; יש פה מנהלי חופים, מצילים.

אופיר פינס-פז: תביאו לנו הצעה, אנחנו נבחן אותה.

אופיר פינס-פז: לגבי המצילים אני רוצה שיהיה ברור: אני לא יכול לתת לכל הסוללה הזאת לדבר, חבל לכם על הזמן.

אופיר פינס-פז: תחליטו מי מייצג אתכם – אחד או שניים.

אופיר פינס-פז: מי אדוני?

אופיר פינס-פז: אתה עם עניבה, אני מרגיש מאוים.

אופיר פינס-פז: אתה מציל בהשכלתך?

דניאל הרטמן: לא.

דניאל הרטמן: אני ד"ר לחופים בהשכלתי.

אופיר פינס-פז: עברת לצד של המצילים.

דניאל הרטמן: לא- -

אופיר פינס-פז: אתה לא מייצג אותם, בקיצור.

דניאל הרטמן: אני מייצג את הציבור.

דניאל הרטמן: אני יושב ראש העמותה למניעת טביעות.

אופיר פינס-פז: את כל הציבור או חלק?

דניאל הרטמן: את כל הציבור.

דניאל הרטמן: כבוד היושב ראש אמר עד עכשיו דברי חוכמה.

דניאל הרטמן: אני ד"ר לגיאולוגיה ולא ד"ר למשפטים, אבל כתוב "מטרת הצו היא להבטיח את בטיחותם ואת שלומם של השוהים במקום רחצה מוכרז".

דניאל הרטמן: זאת אומרת, כפי שאני מבין, כל הצו הזה עוסק בחוף רחצה מוכרז אחד.

אופיר פינס-פז: מה זה "חוף רחצה מוכרז אחד"?

דניאל הרטמן: כתוב: "השוהים במקום רחצה".

דניאל הרטמן: זאת אומרת לפי הצו הזה, לא צריך בכלל מנהל חוף.

דניאל הרטמן: זה לא צו שעוסק במכלול חופי הרחצה- -

אופיר פינס-פז: לא, לא.

אופיר פינס-פז: כפי שהעדת על עצמך, אתה ד"ר לגיאולוגיה ולא למשפטים.

אופיר פינס-פז: עזוב את זה, ההערה לא נכונה מבחינה משפטית.

דניאל הרטמן: אבל בשום מקום לא כתוב האם בתל-אביב צריכים להיות שלושה חופים מוכרזים, עשרה, עשרים, חמישים.

דניאל הרטמן: כבוד היושב ראש עצמו העלה את הנושא הזה.

אופיר פינס-פז: הצו הזה מסדיר את ההתנהלות בחופים המוכרזים.

דניאל הרטמן: בחוף אחד.

אופיר פינס-פז: אבל למה אתה מתווכח?

אופיר פינס-פז: הפונקציה של מנהל החופים היא פונקציה סבירה שאתה צריך לברך עליה בתנאי שהיא תהיה מקצועית.

דניאל הרטמן: אולי צריך לשנות פה את הניסוח של הצו הזה.

דניאל הרטמן: בעולם יש נושא שנקרא water safety – בטיחות מים – ורק באוקטובר האחרון היה כנס עולמי בפורטו בפורטוגל.

דניאל הרטמן: היו שם נציגים מלמעלה ממאה מדינות- -

אופיר פינס-פז: אתה רוצה לספר לנו מה היה שם?

דניאל הרטמן: מדינת ישראל לא הייתה שם.

אופיר פינס-פז: חבל שלא נסעת.

דניאל הרטמן: אני הייתי, נתתי שלוש הרצאות.

דניאל הרטמן: אל תזלזל בי, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אז מדינת ישראל הייתה.

דניאל הרטמן: אל תזלזל בי, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אז מדינת ישראל הייתה.

דניאל הרטמן: הייתה מאוד.

אופיר פינס-פז: אני לא זלזלתי.

דניאל הרטמן: אתה מנסה לזלזל.

אופיר פינס-פז: אני לא מנסה לזלזל.

דניאל הרטמן: אתה מנסה.

אופיר פינס-פז: אני ממש לא מנסה לזלזל בך, חלילה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש ממך להתמקד בצו ולא לספר לנו סיפורים.

אופיר פינס-פז: או-קיי?

אופיר פינס-פז: אל תראה בזה זלזול, ככה אני מנהל ישיבות.

אריה אלפסי: אני מפקח בעיריית תל-אביב- -

אופיר פינס-פז: אני לא יודע מה זה מפקח בעיריית תל-אביב.

אופיר פינס-פז: אתה כפוף אליו?

אריה אלפסי: כן.

אופיר פינס-פז: אז הוא גם מייצג, זה מספיק.

אריה אלפסי: אבל הוועדה לא התייחסה אליי במשך כל השנים האלה, ואני כתבתי, דיברתי והעברתי, ואני רוצה לדבר פה.

אריה אלפסי: הייתי אצל אשר גרנר ויוסף עמאר בהרבה פגישות ושום דבר לא נעשה.

אריה אלפסי: לא הזמינו אותי, הייתי בהסתדרות, ובאתי לכאן להשמיע את קולי.

קריאה: פקח שאינו מציל.

אריה אלפסי: אני לא מציל.

אריה אלפסי: , אני מפקח בעיריית תל-אביב.

אריה אלפסי: פקח חופים.

אופיר פינס-פז: יש תפקיד כזה?

אריה אלפסי: יש תפקיד כזה שנקרא פקח חופים.

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: עוד לא הגענו לפרק הזה.

אופיר פינס-פז: אומרים לי החברים שבתקנות יש תפקיד שנקרא מפקח חופים- -

אריה אלפסי: - - -

אופיר פינס-פז: שב בבקשה, אדוני.

אריה אלפסי: יש לי להעיר הערות כאן עכשיו.

אופיר פינס-פז: אבל עוד לא הגענו לתפקיד שלך, סליחה.

שמואל הלפרט: יש לי הערה כללית שקשור לנושא החופים.

שמואל הלפרט: לפני הרבה שנים חוקק חוק המחייב נציג דתי במועצה מקומית בכל מקום שיש בו חוף ולהקצות שטח חוף נפרד.

אופיר פינס-פז: תחזור שנית, לא הבנתי.

שמואל הלפרט: בנושא של חופים נפרדים יש חוק המחייב כל עירייה או מועצה שיש בה נציג דתי אחד- -

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת "נציג דתי אחד"?

אופיר פינס-פז: במועצה?

שמואל הלפרט: כן.

שמואל הלפרט: כמובן, אי אפשר לפתוח חוף בכל מקום שיש בו 15-10 אנשים דתיים או אפילו 100 או 200, אבל באותם מקומות שיש בהם נציג דתי בעירייה או במועצה, פירוש הדבר שיש שם ציבור דתי וחייבים לספק לו גם חוף נפרד.

שמואל הלפרט: לצערי הרב, יש הרבה מאוד מקומות שמתעלמים מהחוק הזה - -

אופיר פינס-פז: זה חוק של המדינה?

שמואל הלפרט: כן.

אופיר פינס-פז: היועץ המשפטי לא מכיר את החוק הזה.

דורית טפר: בסעיף 6 בחוק הסדרת מקומות רחצה כתוב שרשות מקומית רשאית לכך בחוק עזר, כלומר זאת מדיניות של רשות מקומית.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת הלפרט מלין על המדיניות של רשויות מקומיות שלא מכניסות חוקי עזר.

תומר רוזנר: זאת חובה?

אופיר פינס-פז: לא, היא רשאית.

אופיר פינס-פז: זה לא חובה.

אופיר פינס-פז: אבל לא כתוב שאם יש חבר מועצה דתי, היא חייבת.

אופיר פינס-פז: זה דבר שאנחנו לא מכירים, אבל אנחנו תמיד שמחים ללמוד.

שמואל הלפרט: גם באותם מקומות שכן מסדירים חוף נפרד, לצערי הרב, לא מספקים אפילו את השירותים האלמנטריים המינימליים ביותר, כמו שירותים, מקלחות, סככות, מציל וכדומה.

שמואל הלפרט: הרבה עיריות מתעלמות מהנושא הזה.

שמואל הלפרט: לא יעלה על הדעת שציבור בהיקף של 25%-20% מאוכלוסיית מדינת ישראל ייאלץ להתנזר מרחצה בים בימי הקיץ הלוהטים.

שמואל הלפרט: בלי קשר אם יש חוק או אין חוק, אני מבקש לכלול בצו שכשיש נציג דתי בעירייה או במועצה – וזה אומר שיש ציבור דתי גדול של שומרי תורה ומצוות בעיר – העירייה או המועצה חייבות להסדיר את החוף הנפרד, כולל כל השירותים האלמנטריים הדרושים לצורך התקנת החוף.

אופיר פינס-פז: זה לא קשור לצו הזה, זה לא יכול להיכלל בו.

שמואל הלפרט: מדוע?

תומר רוזנר: הצו הזה לא דן בסמכות ההכרזה על החופים; סמכות ההכרזה על החופים היא סמכות של שר הפנים, לפי החוק, והיא לא מוסדרת בצו הזה.

אופיר פינס-פז: למה אתה לא מציע הצעת חוק?

אופיר פינס-פז: תציע הצעת חוק.

שמואל הלפרט: למיטב ידיעתי, קיים חוק כזה.

תומר רוזנר: יכול להיות, אני לא מכיר.

שמואל הלפרט: אני רוצה להתייחס בקצרה לנושא המצילים.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

שמואל הלפרט: זה מאוד מטריד אותי בכל עונת קיץ.

שמואל הלפרט: אין ספק, מצילים עושים עבודה אחראית מאוד, קשה מאוד, ומגיע להם שכר הוגן בתמורה למאמץ הגדול והאחראי שהם עושים, והם עוסקים גם בנושא של פיקוח נפש.

שמואל הלפרט: אבל לצערי הרב, מדי קיץ, המצילים מנצלים את עונת הקיץ כדי להשבית את החוף.

שמואל הלפרט: כל פעם כשיש שביתת מצילים, יש לצערנו הרב, קורבנות בים.

שמואל הלפרט: זה לא דברים של מה-בכך.

שמואל הלפרט: לכן אני מציע שני דברים: ראשית, למצילים חייבים לתת שכר הוגן בתמורה למאמץ הגדול שהם עושים; יחד עם זאת לאסור שביתת מצילים בעונת הרחצה.

שמואל הלפרט: דינם של מצילים יהיה כדינם של שוטרים או של אנשי צבא שאסור להם לשבות כי זה מקרה קלסי של הצלת נפשות ופיקוח נפש.

שמואל הלפרט: לא יעלה על הדעת שמדי קיץ המצילים ישביתו את החופים בדיוק בעונת הקיץ הבוערת ביותר ולגרום לאנשים למות מכיוון שאין מצילים.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת הלפרט, אתה שוב מגיע לנושא אחר מהצו עצמו.

שמואל הלפרט: מדברים עכשיו עם מצילים.

אופיר פינס-פז: זה כמו שכשמדברים עם הצבא, אז אפשר לדבר על הכול בצבא.

אופיר פינס-פז: נמצא כאן יושב ראש ארגון המצילים שוודאי יש לו מה להגיד לך, וכן נמצא כאן יושב ראש הסתדרות המעו"ף שבוודאי יש לו מה להגיד לך.

אופיר פינס-פז: אבל העניין של הצו הזה הוא הסדרה של הרבה מאוד דברים פתוחים שצריך להסדיר אותם לטובת הציבור כולו וצריך להגיע אל התוצאות גם בוויכוח בין המשרד לבין המצילים.

אופיר פינס-פז: זה ויכוח לגיטימי, אבל אנחנו צריכים להכריע בו, אנחנו לא יכולים להשאיר אותו פתוח לעולמי עד כי זאת מבחינתנו מעילה באחריות כי גם לנו יש אחריות ציבורית.

אופיר פינס-פז: ארנון או אבי, אתם יכולים להגיד משפט אחד, כי אי אפשר להשאיר את הדברים של חבר הכנסת הלפרט בלי תגובה.

ארנון בר דוד: בוקר טוב לכולם.

ארנון בר דוד: מבחינתנו עונת הרחצה נפתחה כסדרה אף על פי שיש לנו לא מעט בעיות בנושא שכר שעדיין לא נפתרו, ואני מניח שהדברים יעלו גם בהמשך.

ארנון בר דוד: הצו הזה וחלקים ממנו הובאו גם בשנים שעברו.

ארנון בר דוד: אנחנו מתכתשים עליו לא מעט זמן.

ארנון בר דוד: גם הצו הזה, כפי שהוא מובא כרגע, יש לנו עליו הרבה מאוד הערות מקצועיות; אנחנו לא מסכימים לחלקים גדולים ממנו.

ארנון בר דוד: יש ניסיון שלכם ללכת פה על המינימום ולהוריד באופן מקצועי גם מספרים וגם רמה של שירות שניתן לאזרח.

ארנון בר דוד: אנחנו מתנגדים לכך.

ארנון בר דוד: הבאנו לכאן שורה של אנשי מקצוע כדי להסביר לכם שהצו הזה הוא בלתי אפשרי.

ארנון בר דוד: אנחנו המצילים וגם ציבור הפקחים, לא נוכל לחיות עם הצו הזה כפי שהוא.

ארנון בר דוד: יש פה בעיות בנושא - - - ובנושא של מספר העובדים.

ארנון בר דוד: אני כבר לא מדבר על נושא השכר שעיריית תל-אביב לא יכולה היום לקלוט עובדים כי מציל מקבל היום 13.5 שקלים.

ארנון בר דוד: זה דבר בלתי אפשרי.

ארנון בר דוד: יושב כאן יושב ראש ארגון המצילים אבי אפיה והצוות שלו, שהכינו את כל ההערות אחד לאחד.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת הלפרט פנה אליך, אתה לא תתייחס?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת הלפרט הציע שבתקופת פתיחת שנת הרחצה המצילים לא יכולים לשבות, כמו שצה"ל והמשטרה לא שובתים.

אופיר פינס-פז: אגב, הכבאים יכולים לשבות, אבל הם לא שובתים.

אופיר פינס-פז: אני לא זוכר מעולם, מאז קום המדינה, שכבאים שבתו.

ארנון בר דוד: לא שבתו שביתה מקצועית.

אופיר פינס-פז: יכול להיות, אני לא זוכר שהם שבתו.

אופיר פינס-פז: טענתם היא שמדובר בהצלת חיי אדם, שבעיניי היא טענה מאוד חשובה.

אופיר פינס-פז: יחד עם זה זכות השביתה עומדת להם.

ארנון בר דוד: אם חבר הכנסת הלפרט רוצה שמדינת ישראל תהפוך למדינת עולם שלישי בעניין הגבלת זכות השביתה – בבקשה.

ארנון בר דוד: יש שתי מדינות בעולם שניסו לעשות את זה: יפן ניסתה להגביל את זכות השביתה, והיא ירדה מזה; וצ'בס בוונצואלה החליט שהוא מנסה להעביר את אי היכולת לשבות.

ארנון בר דוד: אם אתה רוצה שנהיה דומים למדינה הזאת – בבקשה.

שמואל הלפרט: במשטרה ובצה"ל שובתים?

ארנון בר דוד: זה לא קשור.

ארנון בר דוד: אלה שני גופים אחרים, והמצילים הם עובדי הרשויות המקומיות, והם עובדים ככל העובדים במדינת ישראל, וזכות השביתה נתונה להם.

ארנון בר דוד: זה הכול.

ארנון בר דוד: יש לא מעט בעיות שקשורות בעבודת המצילים לא מהיום ולא מאתמול.

ארנון בר דוד: סכסוכי עבודה בנושא הצלה קורים בגלל אופי העבודה הבעייתי של המצילים.

ארנון בר דוד: יש מערכת איזונים במדינת ישראל שיכולה בסופו של דבר להגביל את זכות השביתה- -

אופיר פינס-פז: הרי אתה הסמכות לאשר שביתה ברשות.

אופיר פינס-פז: האם כשאתה שוקל שביתה של המצילים אתה לוקח בסדרת השיקולים שלך את אותם דברים כמו כשאתה מאשר שביתה בסוכנות היהודית?

ארנון בר דוד: ברור שלא.

אופיר פינס-פז: לא נכשלת בתשובה.

ארנון בר דוד: תאמין לי שנושרת לי היד.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, אתה מביא בחשבון שמדובר בחיי אדם- -

דב חנין: גם למצילים רועדת היד.

אבי אפיה: אני רוצה להבהיר הערה פשוטה: אנחנו כמעט בחיים לא שבתנו, אנחנו הגבלנו את שעות העבודה שלנו, צמצמנו אותן ל-8-7 שעות; מעולם לא שבתנו- -

שמואל הלפרט: - - -

אבי אפיה: אני אסביר לאדוני.

אבי אפיה: אם אני יכול לתת שירותים מ-18:00-8:00 בערב, אני גם מגביל את עצמי לשעות מסוימות; ואם צמצמתי את זה בשעתיים פחות, זה לא שלא נתתי שירותי הצלה, פשוט אולי לציבור קשה יותר- -

אופיר פינס-פז: יש הבדל גדול.

אבי אפיה: - - אבל אני חייב לתת מאזן מסוים כדי שמישהו יבין שיש מצוקה מסוימת.

אבי אפיה: אם הדברים היו נפתרים בהידברות, לא היינו מגיעים לזה.

אופיר פינס-פז: תודה.

קריאה: אני רוצה להוסיף לעניין של החופים המוכרזים שציין חבר הכנסת הלפרט.

קריאה: כל חוף נפרד שנפתח חייב לעמוד בתנאי חוק הסדרת מקומות רחצה.

קריאה: זאת אומרת, השירותים צריכים להיות מלאים.

קריאה: אין איפה ואיפה.

קריאה: כשנפתח חוף נפרד הוא חייב להעניק את כל השירותים.

אבי ליכט: אני רוצה לחזור לקטע שהתחלת בו בעניין מנהל חופים.

אופיר פינס-פז: מה ההכשרה שלך?

אבי ליכט: יש לי תואר שני.

אבי ליכט: לא בחופים.

אבי ליכט: הייתי מנהל מחלקת בריכות שחיה וקאנטרי קלאב בעיריית תל-אביב במשך למעלה מ-20 שנה.

אופיר פינס-פז: אתה מציל בהכשרתך?

אבי ליכט: אני לא מציל.

אופיר פינס-פז: מעולם לא עשית קורס הצלה.

אבי ליכט: לא עשיתי קורס הצלה.

אבי ליכט: בדיוק לזה רציתי להתייחס בהקשר לדיון שהיה קודם.

אבי ליכט: עיריית תל-אביב מפעילה היום 14 קילומטר חוף.

אבי ליכט: מתוך 14 קילומטר בערך 2 קילומטר הם חופים מוכרזים.

אבי ליכט: כלומר, אנחנו מטפלים בעוד 12 קילומטר – על כל המשמעויות: תפעול, תחזוקה, ניקיון, שמירת הסדר הציבורי, פיקוח, ביטחון, בטיחות; 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע.

אבי ליכט: כלומר, מכאן אפשר להבין שלא עוסקים רק בהצלה, אלא יש עוד כמה מרכיבים בעבודת מחלקת חופים עירונית.

אופיר פינס-פז: אבל תל-אביב זאת לא דוגמה מייצגת.

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: אבל לכן אמרתי, חברים.

אופיר פינס-פז: אצלם יש מחלקת חופים – איפה זה כתוב?

אופיר פינס-פז: האם לא צריך להיות כתוב שברשויות מקומיות שיש להן מספר מסוים ומעלה של חופים, צריכה להיות מחלקה או צריך להיות פונקציונר, ובמקום שיש בו שני חופים אפשר לוותר על כל הביורוקרטיה.

אשר גרנר: ראש עירייה פשוט יודע לנהל את עירו בכל מיני היבטים- -

אופיר פינס-פז: סליחה, אז בוא נבטל את הפרק של מנהל חופים.

אשר גרנר: לא- -

אופיר פינס-פז: למה לא?

אשר גרנר: מפני שאמרתי שמנהל חופים הוא הגוף המנהל המקצועי של החוף עצמו כמו שציין קודם אבי ליכט.

אשר גרנר: אגב, הוא דיבר על המקרו.

אשר גרנר: גם בחוף אחד שיש בו תחנה אחת, יש בה גם אותם אלמנטים.

אשר גרנר: לכן במקרה הזה חזקה על ראש הרשות שייתן את השירות לתושבים שלו עם הדברים האופטימליים שהוא יכול לתת.

אשר גרנר: לכן מבחינתנו ראש הרשות הוא האוטוריטה בחוף עצמו.

אופיר פינס-פז: גם מבחינתי ראש הרשות הוא האוטוריטה, אבל מבחינת המדינה משרד הפנים אחראי גם אחרי שאמרתי שראש הרשות הוא אוטוריטה.

אופיר פינס-פז: הרי לאן הדברים מובילים?

אופיר פינס-פז: לפי השיטה שאתה מציע, אי-אפשר לעשות שום דבר בשום תחום, אלא להסתפק בכך שראש הרשות הוא אחראי.

אופיר פינס-פז: אגב, אפשר לבטל את משרד הפנים.

אופיר פינס-פז: אפשר הרבה דברים.

אשר גרנר: זה בטח לא בסמכותי.

אופיר פינס-פז: לכן אני אומר, בואו לא נעשה מכל דבר עניין.

אופיר פינס-פז: אם אתם ממונים תהיו ממונים; אם אתם ממונים על הצד המקצועי תקפידו שמנהלי חופים יהיו אנשי מקצוע.

אופיר פינס-פז: אנשי מקצוע זה לא רק מצילים, אני מסכים.

אופיר פינס-פז: אנשי מקצוע זה בהצלה, בניהול, בהשכלה – הרבה דברים- -

אשר גרנר: בתקציב.

אופיר פינס-פז: אני אמרתי לחבר'ה לקבוע?

אופיר פינס-פז: אני מציע לכם לקבוע תקן.

אופיר פינס-פז: כמו ששפיצר קובע תקנים, והוא לא קובע אותו תקן לג'לג'וליה, עפולה, באר-שבע ותל-אביב, אלא עושה את זה לפי גודל וכדומה – למה אתם לא עושים את זה?

אופיר פינס-פז: יש רשויות שיש להן 20 חופים, ויש רשויות שיש להן חוף אחד.

אופיר פינס-פז: זה לא אותו דבר.

אופיר פינס-פז: אתה צריך לקבוע שזה לא אותו דבר.

דורית טפר: אנחנו נבדוק את זה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לקחת את ההערות האלה בחשבון לגבי שני דברים: גם לגבי חלוקה דיפרנציאלית בין רשויות.

אופיר פינס-פז: אין רשות שיש בה חוף רחצה אחד משולה לרשות שיש בה 20 חופי רחצה.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה על דרך המשל, ואתם יודעים לתרגם את זה.

אופיר פינס-פז: שנית, לגבי תפקיד מנהל החופים – אין תפקיד כזה לאדם שיש לו חוף אחד משול לתפקיד של אדם שיש בסמכותו 20 חופים.

אופיר פינס-פז: גם צריך לקחת בחשבון את העניין לגבי חופים שאינם מוכרזים, אבל הם עדיין בשליטה מוניציפלית.

קריאה: - - -

אופיר פינס-פז: מאה אחוז, קחו את כל הדברים האלה בחשבון.

קריאות: זה מה שנלקח.

אופיר פינס-פז: אני לא בטוח.

אופיר פינס-פז: שנית, תנאי סף למנהל חופים זאת אחריות שלכם- -

אשר גרנר: זה לא בצו הזה.

אופיר פינס-פז: זה הצו הזה.

אופיר פינס-פז: אם אתה קובע מנהל חופים אתה צריך לקבוע תנאי סף למינוי מנהל חופים- -

אשר גרנר: נשב עם שפיצר, ואז נקבע תנאי סף.

אשר גרנר: אבל זה לא הנושא הזה, זה עניין אחר.

אופיר פינס-פז: היועץ המשפטי טוען שזה צריך להיות פה.

אופיר פינס-פז: אתה יכול להתייעץ בעניין הזה עם כל גורם במשרד שאתה רוצה, כי אנחנו רוצים לקדם את העניין הזה.

אבי ליכט: בהתאם לקריטריון מסוים, כפי שהנחית את אשר, בכל מקום שיהיה קריטריון של מספר מסוים של חופים - -

אופיר פינס-פז: אני לא נכנס עכשיו להצעות קונקרטיות.

אופיר פינס-פז: שמת לב, אמרתי – קריטריונים, אמרתי תנאי סף.

אופיר פינס-פז: לא נפתֵח את זה עכשיו.

אופיר פינס-פז: זאת שיחה של 4 שעות.

אבי אפיה: אנחנו שמים לב שיש פה דילמה קטנה בנושא המקצועי של המציל.

אבי אפיה: הצענו לחברים פתרון, והם לא התייחסו אליו.

אבי אפיה: ההצעה היא לבודד את מקצוע ההצלה.

אבי אפיה: למנהל החופים יהיה מישהו שייעץ לו בנושא ההצלה.

אבי אפיה: הפונקציה הזאת קיימת כרגע, זה נקרא "מציל אחראי מטעם הרשות", שהוא מציל ראשי.

אבי אפיה: הפונקציה הזאת קיימת כמעט בכל החופים בארץ.

אבי אפיה: הוא עושה את עבודתו נאמנה מול סוכות ההצלה והמצילים.

דוד תמיר: השר מתעלם מהפונקציה הזאת במזיד.

אופיר פינס-פז: יכול להיות.

אשר גרנר: כל ההסברים המקצועיים לא קשורים ליחסי עבודה- -

קריאות: - - -

דוד תמיר: זה לא קשור ליחסי עבודה, מדובר על סמכות מקצועית שאתם מתעלמים ממנה.

אשר גרנר: מדובר על חיי אדם.

אופיר פינס-פז: אשר, אתה רוצה להשיב להם מדוע הפונקציה הזאת אינה נלקחת בחשבון במשרד הפנים?

אשר גרנר: אנחנו כרגע מדברים על מנהל חופים, וכשנגיע למצילים נתייחס לכך.

אופיר פינס-פז: אבל המציל הראשי הוא כאילו אקוויוולנט לעניין החופים, לכן הדיון רלוונטי לפרק הזה.

אופיר פינס-פז: אתם חושבים שזאת פונקציה שלא צריך אותה?

אשר גרנר: כשנגיע למצילים נקבע מהתקן שאנחנו חושבים שצריך להיות, ומה לא צריך להיות.

אשר גרנר: אנחנו לא מתעסקים בהסכמים קיבוציים.

אופיר פינס-פז: גם אני לא מתעסק בהסכמים קיבוציים, אני שואל שאלה פשוטה.

אופיר פינס-פז: אתה לא רואה את נושא המציל הראשי כמחליף למנהל חופים.

אשר גרנר: התשובה היא לא.

אופיר פינס-פז: התשובה היא לא או כן?

אשר גרנר: התשובה היא כן.

אשר גרנר: הערות של היועץ המשפטי, אף על פי שאנחנו לא בשלב של חקיקה בכלל.

תומר רוזנר: אני לא אתייחס להערות טכניות וניסוחיות.

תומר רוזנר: לגבי ההגדרות של מנהל וממונה החופים שאלה פונקציות שאמורות להיות במשרד הפנים, חייב להיות כתוב שהפונקציות האלה הן מקרב עובדי משרד הפנים כי יכול להשתמע - -

קריאה: - - -

תומר רוזנר: אני מדבר על המנהל והממונה על החופים במשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: זה בהגדרות.

תומר רוזנר: שנית, הדברים שדיברת עליהם בעניין מנהל החופים ברשות המקומית נכונים על אחת כמה וכמה לגבי הפונקציונרים במשרד הפנים שיש להם סמכויות מאוד מקצועיות בטיפול בחופים, ואין בצו הזה שום התייחסות לגבי תנאי הכשירות שצריכים להתקיים בהם.

אופיר פינס-פז: ההערה שלך לגבי המקצועיות של אנשי משרד הפנים היא בהחלט מקצועית ולעניין, אבל אתה מסכים איתי שאי אפשר לעגן אותה בצו הזה, כי זה לא צו שאמור לחול על עובדי משרד הפנים.

דוד תמיר: בסעיף ההגדרות שלו הוא מגדיר בעלי תפקידים במשרד הפנים.

תומר רוזנר: אבל הם צריכים להיות מקרב משרדו.

אשר גרנר: בקרב משרד הפנים, אני מוכן לקבל את ההערה; לגבי ההגדרה של המקצועיות – יש פה עירוב תחומים.

אשר גרנר: כמו שאני נבחרתי לתפקיד על-פי מכרז, ואז נקבע לי מה אני צריך, אותו דבר נקבע בעניין הזה.

אשר גרנר: לכן יש פה עירוב של דברים.

אשר גרנר: הצו הזה מתעסק בתחום מסוים- -

תומר רוזנר: ההערה הזאת הייתה בדיון הקודם בוועדה.

יוסף עמאר: כשבדקנו את עניין מנהל חופים נמצא שמרבית הרשויות המקומיות לא העסיקו; אין פונקציה שנקראת "מנהל חופים".

יוסף עמאר: בביקורת שלנו בחופי הרחצה מצאנו שאין לנו כתובת.

יוסף עמאר: הכתובת היא ראש הרשות המקומית שהוא נבחר ציבור, הוא לא עובד ציבור.

יוסף עמאר: הייתה בעיית תקשורת עם הרשות המקומית.

יוסף עמאר: פשוט מאוד, היעדר מנהל חופים פגע בשירותי ההצלה.

אופיר פינס-פז: ברור.

אופיר פינס-פז: לדעתי, הפונקציה של מנהל חופים היא פונקציה סבירה והגיונית.

אופיר פינס-פז: אבל יש באמת בעיה בהגדרות שלכם, חבריי.

אופיר פינס-פז: "מנהל" – מי שהסמיך המנהל הכללי של משרד הפנים לעניין צו זה" – לא מקובל עליי.

אשר גרנר: למה?

אופיר פינס-פז: ככה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שזה יהיה מי שנושא בתפקיד במשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה עכשיו מאה הסמכות.

אופיר פינס-פז: יבוא המנהל הכללי ויחליט שמישהו אצלו בלשכה הוא אחראי עכשיו.

אופיר פינס-פז: זה יעבור, נכון?

אופיר פינס-פז: הוא יכול להחליט שהעוזר שלו הוא האחראי.

אופיר פינס-פז: לא רוצה.

אופיר פינס-פז: כמו שאמרתי שאני מצפה שבעיר גדולה תהיה מחלקת חופים או אגף חופים, קל וחומר אני מצפה שבמשרד הפנים יהיה על תפקיד שיהיה מנהל החופים בישראל בלי שהמנכ"ל יגיד כל יום מי זה.

אופיר פינס-פז: ההגדרה לא מקובלת עליי, היא שרירותית וגמישה מדי.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שהיא תשונה ל"דם שנושא בתפקיד המנהל".

אשר גרנר: יש הגדרה בחוק עצמו.

אופיר פינס-פז: אותו דבר לגבי ממונה חופים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שיהיה ברור שזה בעל תפקיד קבוע במשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: זה לא דברים גמישים, אלא דברים שצריכים להיות ברורים.

אופיר פינס-פז: אנשים צריכים להיבחר לזה במכרזים, ולא במינויים של מנהלים כלליים.

תומר רוזנר: הערה אחרונה מתייחסת להתייחסות של חופי רחצה מוכרזים ולא מוכרזים בתחומיהן של רשויות מקומיות.

תומר רוזנר: לכן יש כאן גם הגדרה של ראש הרשות המקומית.

תומר רוזנר: אנחנו יודעים שיש חופי רחצה מוכרזים וגם חופי רחצה אסורים לרחצה ואחרים שנמצאים בשטחים שאינם בטיפולה של רשות מקומית- -

דורית טפר: היום כבר לא.

אשר גרנר: היום אין.

תומר רוזנר: ברשותכם, יש חופי רחצה מוכרזים שמנוהלים בידי רשות הטבע והגנים הלאומיים, אבל הרשות המקומית לא נכנסת אליהם, מה לעשות?

אשר גרנר: מבחינתנו זה בשטח המוניציפלי של אותה רשות, ועדיין האחריות היא של ראש הרשות.

תומר רוזנר: הוא לא יכול לטפל בחוף רחצה שבתחום רשות הטבע והגנים.

אופיר פינס-פז: למה הוא לא יכול?

תומר רוזנר: אין לו סמכות.

תומר רוזנר: הסמכויות של רשות הטבע גוברות.

אופיר פינס-פז: איזה חוף רחצה הוא כזה?

יוסף עמאר: יש שלושה: שמורת טבע אכזיב, בית ינאי וחוף הפארק באשקלון.

אופיר פינס-פז: אז חייב להיות להם מעמד.

אופיר פינס-פז: הם חייבים לשאת באחריות.

אופיר פינס-פז: למה אתה מטיל את זה על הרשות המקומית, תטיל את זה עליהם.

אופיר פינס-פז: הם בטח גם מרוויחים מהחוף או לא מרוויחים, אני לא יודע.

אופיר פינס-פז: למה אתה לא מטיל את זה עליהם?

דוד תמיר: יש גם באילת חוף כזה, ואין בו מצילים.

אופיר פינס-פז: איזה חוף?

דוד תמיר: חוף אלמוג.

אשר גרנר: זה לא חוף מוכרז.

דוד תמיר: בוודאי שזה לא חוף מוכרז, אבל נכנסים אליו קבוצות של בתי-ספר, והכול בסדר- -

יוסף עמאר: הוא לא מוכרז, זה לצלילה.

אופיר פינס-פז: לצלילה?

יוסף עמאר: הם צוללים שם כדי לראות את האלמוגים.

אופיר פינס-פז: ושם הם לא צריכים מצילים?

יוסף עמאר: לפי ההגדרה, לא - -

אופיר פינס-פז: חברים, חלם זה כאן.

אופיר פינס-פז: מה זה?

אופיר פינס-פז: חוף שבו צוללים אין בו שירותי הצלה?

יוסף עמאר: מדובר בכניסת קבוצות צלילה בליווי מדריך.

דוד תמיר: משרד החינוך, כדי להבטיח את עצמו מתביעה נזיקית דואגים להגיע לשם עם מציל.

אופיר פינס-פז: מציל מהבית.

יוסף עמאר: אבל שם הרט"ג מכניס קבוצות צלילה בליווי של מדריך.

אופיר פינס-פז: אבל למה אתם לא יכולים לתבוע מהרט"ג שיהיו שם שירותי הצלה קבועים?

אשר גרנר: החוף עצמו לא בנוי לחוף רחצה.

אופיר פינס-פז: הבנתי, אתה חושש מזה שהוא לא בנוי להיות חוף רחצה, ושאם תכריז עליו חוף מוכרז הוא יהיה לרחצה.

אופיר פינס-פז: אז תודיע להם שאו שהם שמים מצילים או שתהפוך אותו לחוף רחצה.

אשר גרנר: אגב, יש להם מצילים, ואנחנו לא יכולים לעשות את זה בחקיקה.

דוד תמיר: אין להם מצילים.

אשר גרנר: יש להם מצילים, הם לא יכולים לעשות את זה בחקיקה.

אשר גרנר: זה לא הדיון פה, בכל מקרה.

אופיר פינס-פז: זה לא הדיון, אבל כשאתה שומע שבחוף שבו מלמדים לצלול אין מצילים, אי-אפשר לעבור לסדר היום.

דוד תמיר: ועוד גובים כסף בכניסה, אדוני.

אופיר פינס-פז: זה דבר לא פשוט.

אופיר פינס-פז: זה דבר שאי-אפשר לעבור עליו לסדר היום גם אם זה לא הדיון.

אופיר פינס-פז: אני מציע שיהיה קשר בין המשרד לבין הייעוץ המשפטי של הוועדה כדי לפתור את הסוגייה הזאת.

אופיר פינס-פז: אשר, בבקשה, תמשיך להקריא את הצו.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לא להעיר הערות עד לסיום הקריאה.

אופיר פינס-פז: תרשמו לכם הערות בצד.

אשר גרנר: המשך הקראת הצו: פרק ב' – בעלי תפקידים – סעיפים 9-5.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: הערות.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: יש לי הרבה הערות לגופו של עניין, אבל אני מדבר על נקודת המוצא.

דב חנין: נקודת המוצא שלכם בכל הפרק הזה זאת התייחסות למציל כסוג מסוים של ספורטאי שיש עליו חובות מיוחדות ומוגברות מתוך השיקולים- -

אופיר פינס-פז: זה לא נכון.

אשר גרנר: הוא לא סוג מסוים של ספורטאי.

אופיר פינס-פז: זה ממש לא נכון.

אופיר פינס-פז: אתה היית פעם ספורטאי, דב?

דב חנין: אני לא הייתי ספורטאי.

דב חנין: היו"ר אופיר פינס-פז: אני עובר את המבחנים האלה כל שנה.

דב חנין: המבחנים האלה הם מבחנים אלמנטריים.

דב חנין: לדעתי, מצילים צריכים לעבור מבחנים יותר משמעותיים בתחום הספורט.

דב חנין: המבחנים שעושים ברפואת הספורט, הם מבחנים שבודקים מאמץ ביכולת המינימום.

דב חנין: בודקים לחץ דם בסיסי- -

אשר גרנר: סיבולת לב-ריאה.

אופיר פינס-פז: אבל בהצלה זה מרגע לרגע, כל הגוף שלך עובר לטורים הכי גבוהים- -

דב חנין: אני לגמרי איתך.

אבי אפיה: אם אני מחכה לטורים הכי גבוהים הבן כבר איננו.

אבי אפיה: אני צריך להבחין בטובע - -

קריאה: הוא שומר, הוא לא מציל.

אופיר פינס-פז: הוא קודם כול שומר, אבל יש מקרים שהוא צריך להציל.

דב חנין: אני מבין את הצורך בדרישות ובמבחנים ובשמירה על הכושר של המצילים.

דב חנין: אבל אנחנו מדברים על מערכת כוללת.

דב חנין: כי הרי אתם מדברים על אנשים שזהו מקום עבודתם, זה לא הובי שלהם בחיים.

דב חנין: אנחנו מדברים על כך שהמצילים צריכים לעמוד במבחנים ובדרישות, ומצד שני צריך לאפשר להם אימונים, הכשרות, תנאים, וצריך לתת להם גם תשובה אם אנחנו קובעים כאן שמי שאיננו עומד במבחנים לא יוכל לעבוד בתפקידי ההצלה, ואז צריך צד שני למשוואה הזאת – מה עושים אותם אנשים.

דב חנין: אתם בעצם קובעים רק צד אחד של המשוואה, אבל בעצם אנשים מאבדים את מקום עבודתם.

דב חנין: לכן יש כאן בעיה מאוד גדולה.

דב חנין: אני אומר את הדברים לאחר שקראתי אותם; יש פה דגש רב על חובות המציל, ויש אכן חובות שצריכות להיות בהחלט.

דב חנין: כשנגיע לגופו של עניין נראה מה צריך להיות, ומה לא צריך להיות.

דב חנין: מול החובות חייבות להיות גם זכויות.

דב חנין: אם לא יהיו למצילים זכויות באופן ברור, מוגדר ומפורט בהסדר הזה, זה יהיה סוג של הסדר חד צדדי, שבפועל גם לא יוכל לעבוד.

אופיר פינס-פז: אבל הזכויות שלהם מותנות בהסכמי עבודה.

אבי אפיה: אבל הוא לא מתייחס להסכמי עבודה בכלל.

אופיר פינס-פז: הוא לא אמור להתייחס.

אופיר פינס-פז: אני ביקשתי שלא תהיה התייחסות להסכמי עבודה בתקנות.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר להחזיק את המקל בשני קצותיו.

אופיר פינס-פז: תחליטו מה אתם רוצים.

אופיר פינס-פז: הוא מדבר על עניין מקצועי.

אופיר פינס-פז: המציל יכול להמשיך לעבוד, הוא יכול להמשיך לעשות הרבה דברים; הוא לא אמר שהוא לא יכול להמשיך לעבוד.

אופיר פינס-פז: אבל הוא לא יכול להיות מציל אם הוא לא עובר את בדיקות הכישורים הרפואיים.

אופיר פינס-פז: אתה מבין, דבר?

אופיר פינס-פז: זה לא אומר שהוא מפוטר מהעבודה, יכול להיות שיסדרו לו מקום עבודה אחר.

אופיר פינס-פז: זה עניין של הסכמי עבודה של הארגון.

אופיר פינס-פז: אבל אתה מסכים איתי שכשאתה הולך לים אתה רוצה להיות בטוח שמישהו הוא life-guard שלך, ושהוא בן אדם עם ניסיון, עם יכולת ובכושר, שהוא רואה ושומע, ויודע לטפל.

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: על זה אין ויכוח.

דב חנין: אבל אם אנחנו רוצים להבטיח את התוצאה הזאת אנחנו צריכים לעשות שני דברים: ראשית, צריך לקבוע שלמציל יש זכויות, והזכויות יכולות להיות מוגדרות במקומות אחרים.

דב חנין: יש גם זכויות שצריכות להיות מוגדרות כאן, ואני מדבר לא על זכויות של תנאי העבודה, אלא על אותן זכויות שנדרשות כדי שהמציל יוכל לעמוד בכל התנאים האלה.

דב חנין: אתם אומרים שאתם רוצים שהמציל יעמוד בתנאים של הכשרה וכדומה, אז תנו לו זמן, תנו לו הכשרה, אימון, תנו לו פיזיותרפיסטים, תנו לו אנשים שילוו אותו.

דב חנין: כי כל זה חלק בלתי נפרד- -

אופיר פינס-פז: מסג'יסטים אתם יכולים לבקש?

קריאות: כן, גם.

דב חנין: תנו לו את אותם תנאים.

קריאה: כמו שחקן כדורסל.

אופיר פינס-פז: אני לא רציתי להביא אותך למקום של שחקן הכדורגל ושחקן הכדורסל כי אנחנו פורשים בגיל צעיר.

קריאות: - - -

דב חנין: אם זאת התוצאה, שיסדירו את תנאי הפרישה.

טל פילטר: - - - הממונה על השכר באוצר שיסדר לנו 4% פנסיה לשנה.

טל פילטר: הוא רוצה שבגיל 67 מציל יקפוץ כמו שחקן כדורגל על החסקה ויציל בן אדם?

טל פילטר: אבל הוא רוצה שהוא יהיה ספורטאי – אז ספורטאי כמו בנבחרת אולימפית.

אופיר פינס-פז: לא, לא.

טל פילטר: מצד אחד מעלים את גיל הפרישה כל הזמן, עוד מעט יגיעו לגיל 80.

אופיר פינס-פז: אתה יודע, זה אימונים של הליגה למקומות עבודה.

טל פילטר: אז ככה זה גם ייראה.

אופיר פינס-פז: נכון.

אופיר פינס-פז: זה המינימום שבמינימום.

דב חנין: אני רוצה להשלים את הנקודה הזאת ולהסביר לכם למה אני מתכוון.

דב חנין: בהיבט הזה מאותם היבטים שאתם מתייחסים אליהם, האינטרס של הציבור שהוא נקודת המוצא של כולנו, בכך שהוא יקבל שירות מתאים, יקבל הצלה ראויה וכדומה – זה אינטרס של כל האנשים שיושבים כאן מסביב לשולחן.

דב חנין: זה יכול להיות מושג לא בדרך של הפרטת האחריות באמצעות רשימה ארוכה של חובות שהמציל צריך לעמוד בהן.

דב חנין: יש חובות על המערכת – מה המערכת צריכה לספק למצילים כדי שהם יוכלו לעמוד בדרישות האלה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: מי מדבר בשם המצילים?

יעקב שמש: כבר 37 שנה אני מציל ראשי בחוף הרצליה שמשתרע על פני שטח של 7.2 קילומטרים.

יעקב שמש: אני שומע פה את אשר גרנר מדבר, והרי כל הצו הזה בא להתנכל לאוכלוסיית המצילים המבוגרים.

יעקב שמש: אנחנו עושים את העבודה נאמנה, וכראיה לכך כל שנה בסיום עונת הרחצה משרד הפנים עושה סטטיסטיקה איפה היו מקרי טביעה, ונמצא שבזמן העבודה אין מקרי טביעה.

אופיר פינס-פז: אתה עובד קבוע בעיריית הרצליה?

יעקב שמש: כבר 37 שנה.

אופיר פינס-פז: אתה משמש היום מציל רגיל?

יעקב שמש: אני מציל ראשי.

יעקב שמש: יש לנו הסכם עם ההנהלה.

יעקב שמש: אני מדריך את מנהל החופים שאין לו מושג בהצלה.

יעקב שמש: אנחנו נותנים לו כלי עזר- -

אופיר פינס-פז: בקיצור, אתה היום לא יושב בסוכה- -

יעקב שמש: אני יושב בסוכה.

אופיר פינס-פז: אז אתה כן מציל בפועל.

יעקב שמש: כבוד היושב ראש, תבוא איתי בדגל שחור, אני אכניס אותך בחסקה.

יעקב שמש: גם אותו אני מזמין.

אופיר פינס-פז: השתגעת?

אופיר פינס-פז: יש לך משהו נגדי?

אופיר פינס-פז: עשיתי לך משהו רע?

יעקב שמש: אני בגיל 60 לא מתבייש, הגיל שלי - - - הוא רוצה לסלק אותי מהעבודה?

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: הוא רוצה לבדוק האם אדם עם כל הניסיון והיכולת בגיל 60 צריך להיות מנהל חופים ולא מציל בחוף- -

יעקב שמש: למה?

יעקב שמש: אתה רוצה לשלול ממני?

יעקב שמש: איזה מין דבר זה?

יעקב שמש: זה כל החיים שלי, זה מה שאני יודע לעשות.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: אבל אתה כנראה יודע לעשות יותר, עובדה שאתה מדריך.

אופיר פינס-פז: לכן אם אתה עומד בכישורים האלמנטריים האלה תהיה גם עד גיל 80, אבל אם אתה מתקשה פיסית, ואתה כנראה לא מתקשה פיסית, אבל יכול להיות שיש אנשים בגיל 60 שכן מתקשים- -

יעקב שמש: רוב המצילים בארץ מתקשים.

אופיר פינס-פז: זה מה שאני אומר.

אופיר פינס-פז: אבל אתה בגיל 60 עומד בכל זאת בזה, כל הכבוד, מצדיעים לך.

אופיר פינס-פז: יש כאלה שלא עומדים בזה, ואתה לא רוצה שהם יהיו מצילים.

אופיר פינס-פז: אתה לא רוצה כי אתה תישא באחריות לפשלות.

יעקב שמש: יש הכלי הזה שקבוע בהסכם, שאם הרשות חושדת שאני לא כשיר היא שולחת אותי לרופא תעסוקתי שמוסמך לקבוע אם אני טוב או לא טוב, לא כאלו דברים.

יעקב שמש: אני התקבלתי לוינגייט?

יעקב שמש: אני ספורטאי שם?

יעקב שמש: אני לא ספורטאי בוינגייט.

אופיר פינס-פז: אני מכיר את הדבר הזה, זה אלמנטרי, זה לא דבר קשה.

אופיר פינס-פז: זה דבר שכל אדם סביר עושה אותו.

יעקב שמש: בשנת 2000 הכניסו דור ב', והם מקבלים היום 15-14 שקל.

יעקב שמש: המטרה היא להתעסק עם דור א' שעולה הרבה כסף.

יעקב שמש: מה נעשה?

יעקב שמש: אנחנו לא שדדנו, לא גנבים, עשינו הסכמים כדת וכדין.

אופיר פינס-פז: זאת לא צריכה להיות המטרה שלהם כי בסופו של יום זה לא עניין של משרד הפנים כמה אנשים מרוויחים.

אופיר פינס-פז: משרד הפנים גם לא משלם את השכר שלכם, אלא הרשות המקומית.

יעקב שמש: הרשויות מדריכות אותם כך.

אופיר פינס-פז: בסדר, זכותן של הרשויות לבקש, כמו שזכותכם לבוא לבקש.

אופיר פינס-פז: משרד הפנים צריך לעשות שיקולים מאוזנים של טובת הציבור.

דוד תמיר: אנחנו מגיעים לחלק המקדים- - היו"ר אופיר פינס-פז: לא, אתה יכול לדבר על מה שאתה רוצה.

דוד תמיר: דוד תמיר: חבר הכנסת חנין נגע בעניין הבדיקות הרפואיות.

דוד תמיר: אנחנו העברנו לכם חוות דעת של ד"ר אודי פישמן שנמצא פה.

דוד תמיר: אנחנו מאוד מבקשים לשמוע את דעתו בנושא זה.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

אודי פישמן: אין ספק שבדיקות רפואיות זה דבר חשוב, אבל יש כאן כמה סוגיות שצריך לדון בהן: ראשית, התדירות הבדיקות שהצו מבקש היא גם לא הגיונית וגם לא נכונה מבחינה מקצועית.

אופיר פינס-פז: פעם בשנה.

אודי פישמן: פעם בשנה כל סוגי הבדיקות.

אודי פישמן: אגב, במסגרת חוק הספורט אתה לא נדרש לבצע כל שנה את אותן בדיקות.

אופיר פינס-פז: את אותן בדיקות.

אודי פישמן: לא.

אודי פישמן: תבדוק.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך מה קורה בפועל.

אודי פישמן: אלא אם כן אתה מעל גיל מסוים.

אופיר פינס-פז: אני מעל גיל מסוים.

אבי ליכט: אלא אם כן אתה שחקן פעיל בליגה, אז זה אחת לשנה.

אופיר פינס-פז: אני שחקן פעיל בליגה.

אודי פישמן: לא את כל הבדיקות.

אופיר פינס-פז: אני עושה את כל הבדיקות אחת לשנה.

אופיר פינס-פז: טוב, לא משנה, יכול להיות שזה שונה.

אופיר פינס-פז: אבל אתם גם שחקנים פעילים בליגת ההצלה.

אודי פישמן: אני לא אמרתי שלא צריך לעשות בדיקות.

אודי פישמן: בהחלט צריך לעשות בדיקות.

אודי פישמן: הסוגיה הראשונה זה תדירות הבדיקות; הסוגיה השנייה זה סוגי הבדיקות; והסוגיה השלישית היא הרמה שאליה אתה מבקש מהמציל להגיע בשעה שהוא עושה בדיקה.

אופיר פינס-פז: איפה כתוב כאן לגבי הרמה?

אודי פישמן: בטבלאות בסוף.

אודי פישמן: לגבי תדירות הבדיקות, לדעתי, אין היגיון לבצע בדיקת ראיה ובדיקת שמיעה כל שנה.

אודי פישמן: הראיה לא משתנה כל שנה, השמיעה לא משתנה כל שנה, וזה לא הכרחי.

אודי פישמן: לגבי סוגי הבדיקות, אמרת קודם שצריך להיכנס לים עם החסקה בדגל שחור- -

אופיר פינס-פז: מי אמר את זה?

אודי פישמן: אתה אמרת.

קריאה: שמש אמר.

אודי פישמן: אתה אמרת שאתה לא מוכן להיכנס איתו.

אופיר פינס-פז: ממש לא.

אופיר פינס-פז: יש גבול למה שאני צריך לעשות בתור יושב ראש ועדת הפנים.

אודי פישמן: אני לא בטוח שהבדיקות שהצו מחייב לעשות הן הבדיקות שמייצגות נכונה את המאמצים הפיסיים שהמצילים צריכים לעשות.

אודי פישמן: קודם אמרנו שרוחבה של תחנת ההצלה הוא 150 מטר; אני לא בטוח שכדי שיהיה לך הכושר הגופני הנדרש לשלוט על 150 מטר או בשביל לשוט בחסקה 200 מטר קדימה או אחורה, הבדיקות שמצוינות שבצו הן הבדיקות שאותן אתה צריך לעשות.

אופיר פינס-פז: גם אני לא בטוח.

אודי פישמן: אז אני בטוח שלא.

אודי פישמן: דבר שלישי הוא הרמה של הבדיקות.

אודי פישמן: הרמה שנדרשת בבדיקות על-פי הצו היא רמה, שלהערכתי, אם היא באמת תידרש ויהיה צורך לאכוף אותה, אני מניח שאנחנו נקטין בערך ב-50% את מספר המצילים הכשירים, על-פי הצו, נכון לנקודת הזמן הנוכחית.

אופיר פינס-פז: את זה אתה אומר במצב שיש מחסור במצילים.

אודי פישמן: נקודה אחרונה שאני אגיד מאוד בזהירות, אבל לדעתי אני צריך להגיד אותה – אני לא בטוח, ואני אומר את זה בזהירות, ואם אני טועה, אני מתנצל – שעין רפואית מקצועית הייתה שותפה לכתיבה- -

אשר גרנר: תתחיל להתנצל מעכשיו.

אודי פישמן: - - משום שבצו הזה יש טעויות טכניות.

אופיר פינס-פז: תן דוגמה.

אודי פישמן: למשל, כתוב כאן שאת בדיקות הראיה יעשה רופא מומחה אופטומטריסט, ובטבלה שצריך למלא רואים שאחת ההבחנות שצריך לעשות היא לקבוע אם לאדם יש היפרדות רשתית או דלקת בעצב הראייה.

אודי פישמן: היפרדות רשתית או דלקת בעצב הראייה זאת הבחנה שאופטומטריסט לא יכול לעשות אותה, אלא רק רופא עיניים מיומן.

אודי פישמן: דוגמה נוספת בנושא של בדיקות שמיעה.

אודי פישמן: כתוב שבדיקות שמיעה ייעשו בידי רופא אף-אוזן-גרון או רופא תעסוקתי.

אודי פישמן: בטבלה בסוף בבדיקות השמיעה, אלה לא בדיקות שמיעה שעושה רופא אף אוזן גרון או רופא תעסוקתי, אלה בדיקות שמיעה שעושה קלינאי תקשורת, שאחר-כך יכולות להיות מפורשות או מפוענחות על-ידי רופא אף-אוזן-גרון.

אופיר פינס-פז: הדוגמה הראשונה הייתה יותר טובה.

אופיר פינס-פז: מה ההתמחות שלך ברפואה?

אופיר פינס-פז: איפה אתה עובד?

אופיר פינס-פז: כמה אתה מקבל מארגון הימאים?

אודי פישמן: מקבל הרבה כסף.

אופיר פינס-פז: אנחנו צריכים לדעת.

אופיר פינס-פז: אתה מועסק על-ידם?

אודי פישמן: אני מועסק על-ידם, אני מלווה אותם תקופה די ארוכה.

אופיר פינס-פז: כמה אתה מקבל אתה לא צריך להגיד.

אודי פישמן: לא התכוונתי להגיד.

אודי פישמן: אני מלווה ארגונים נוספים בתחום.

אודי פישמן: אני ניהלתי מרכזים ומכונים לבדיקות כושר, ניהלתי בית-חולים – יש לי הניסיון הדרוש להביע את חוות הדעת שאותה כתבתי.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך.

אופיר פינס-פז: עוד הערות, בבקשה.

דניאל הרטמן: הערה שמתקשרת להערה של שמש.

דניאל הרטמן: אנחנו צריכים להסתכל על ה"פודינג".

דניאל הרטמן: ה"פודינג" אומר שבמדינת ישראל אין טביעות בחופי רחצה מוכרזים שמאוכלסים בידי מצילים ישראלים.

אופיר פינס-פז: יוסף, זה נכון?

יוסף עמאר: כן.

דניאל הרטמן: הטביעות הן בחופים הלא מוכרזים.

אופיר פינס-פז: זה מאוד מעניין מה שאתה אומר.

דניאל הרטמן: אבל זה הכי טריוויאלי שיש.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, כל הטביעות הן בחופים לא מוכרזים.

דניאל הרטמן: אמת.

קריאה: ובשעות- -

קריאה: אולי כבודו עכשיו מבין על מה אני מדבר.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, גם אם שמש יגיע לגיל 80 הוא, כנראה, יוכל להציל.

יעקב שמש: אתם חוקקתם חוק שאני אעבוד עד גיל 67.

יעקב שמש: מה, אתה רוצה שאני אלך הביתה לפני-כן?

אופיר פינס-פז: תשמע טוב, חבר הכנסת היחידי מהקואליציה שעמד בהפגנה של כל ציבור העובדים – עמיר פרץ אז לא היה בקואליציה, אני הייתי היחידי – זה אני.

אופיר פינס-פז: אז אל תלמד אותי על החוק של גיל 67, הוא היה בניגוד מוחלט לדעתי.

אופיר פינס-פז: אגב, לי ולחבר הכנסת חיים כץ יש הצעת חוק בכנסת הזאת להחזיר את זה ל-65.

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: נכון שכנראה לא יחזירו, אבל בלי אמונה צסק"א לא הייתה אוכלת אותה, והיא באמת לא אכלה אותה.

אופיר פינס-פז: היא באמת לא אכלה אותה כי לא הייתה אמונה.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

אופיר פינס-פז: מי אדוני?

מרדכי יובל: אני מנהל בית-ספר למצילים, ואני גם נתתי לך את המכתב בקשר להתנכלות לנושא הכשרת המצילים.

אופיר פינס-פז: מה זה בית ספר למצילים, אני לא מכיר.

מרדכי יובל: כדי להכשיר מצילים- -

אופיר פינס-פז: איפה הוא פועל?

אבי אפיה: הוא בדיוק הדמות שמתאימה למציל.

מרדכי יובל: בחיפה.

אבי אפיה: אתה בדיוק הדמות- -

מרדכי יובל: שב בשקט, לא שאלו אותך.

קריאה: - - - הוא עושה הרבה יותר כסף ומצמיח מצילים- -

מרדכי יובל: אתה מנסה להתנכל להם, וזה לא יעזור לך.

אופיר פינס-פז: אני עכשיו מבין שיש מתח בעניין הזה- -

אבי אפיה: אין מתח.

אופיר פינס-פז: אז אם אין מתח אני מבקש לשמור על זכות הדיבור שלו.

מרדכי יובל: אני רציתי להתייחס לנושא אחר, נושא ים המלח.

מרדכי יובל: זאת תהיה טעות לאפשר בים המלח לאנשים שאין להם הכשרה בחסקה – כמו מצילי בריכה – להיות מצילים בים המלח.

טל פילטר: אנחנו רוצים להצטרף להערה שלו.

טל פילטר: הערה חשובה מאוד, ובמקום.

דניאל הרטמן: אני אוסיף דבר נוסף ואתייחס לכנס הבינלאומי שהיה לפני חצי שנה.

דניאל הרטמן: היום נערכים מחקרים מדעיים רציניים באוניברסיטאות בעולם על מה שהמציל מסוגל או לא מסוגל לראות, לעשות וכן הלאה.

דניאל הרטמן: לפי דעתי, הצוות המקצועי שעוסק בנושא הזה וכותב את הצו הזה בכלל לא מודע למה שקורה בעולם בתחום המאוד מקצועי הזה.

אופיר פינס-פז: למה אתם לא נוסעים פעם לאיזשהו כנס?

קריאה: אין תקציב.

דניאל הרטמן: אגב, יש סטנדרטים בינלאומיים לגבי יכולות של מצילים.

יוסף עמאר: קודם כול, בעולם אין חוקים.

יוסף עמאר: המדינה היחידה היא ישראל.

אופיר פינס-פז: אז אם אין חוק, למה אתה צריך חוק?

יוסף עמאר: ישראל היא המדינה היחידה שיש בה חוק- -

אופיר פינס-פז: עכשיו אני באמת שואל את עצמי, למה אתם מטריחים את זמנה של הוועדה.

אופיר פינס-פז: קודם כול אתם אומרים שבחופים מוכרזים ומפוקחים שיש בהם מצילים, אף אחד לא טובע- -

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: אחר-כך אתם אומרים שבכל המקומות אין חוקים, ורק אצלנו אתם רוצים להמציא את הגלגל, אז למה אתם משגעים אותנו?

יוסף עמאר: בחופים מוכרזים אין טביעות למוות, אבל יש טביעות.

טל פילטר: - - - בחופים מוכרזים.

דוד תמיר: יש כאן חקיקה של העברת האחריות ממשרד הפנים לראש רשות מקומית שיעשה בחוף ככל העולה על רוחו, ולא באופן מקצועי, אלא באופן כספי- -

אופיר פינס-פז: פתאום אתם אוהבים את משרד הפנים?

דוד תמיר: מה פתאום, מי אוהב אותם?

דוד תמיר: למה שאני אוהב אותם?

דוד תמיר: הם מתנערים מאחריות.

אופיר פינס-פז: הישיבה היא עד 12:00, ועכשיו 12:00- -

דוד תמיר: אנחנו מבקשים לעבור לסעיף משנה- -

אופיר פינס-פז: לא עוברים וגם לא מסיימים, אבל גם לא מצביעים.

אופיר פינס-פז: מה אתה דואג?

אופיר פינס-פז: תשיבו תשובות ראשוניות להערות שנשמעו כאן, ואנחנו עוד נשמע בישיבה הבאה את ההמשך.

אשר גרנר: טעות בסיסית: בחופים המוכרזים יש טביעות, אבל מצילים את הטובעים, ולכן הם לא טובעים למוות.

אופיר פינס-פז: יש טביעות, אבל ברוך-השם הן לא מסתיימות במוות.

דורית טפר: הסטטיסטיקה מתייחסת - - - היא לא מתייחסת למקרים של טביעות.

אופיר פינס-פז: מי מפריע לכם לעשות סטטיסטיקה אחרת?

יוסף עמאר: הבעיה היא שאין לנו פלט מהמצילים, הם לא מדווחים לנו.

יוסף עמאר: הם לא רוצים לדווח.

דניאל הרטמן: הסטטיסטיקה אצלכם, תחשפו אותה.

דב חנין: אם יש טביעות ויש הצלה, אז בסדר, יש הצלה.

יעקב שמש: - - - אנחנו מצילים אותם, כלומר המצילים עושים את העבודה.

קריאות: - - -

אשר גרנר: קרו מספר מקרים שתוך כדי בחינה ארגומטרית מציל קיבל התקף לב - -

אבי אפיה: זה קורה גם לספורטאים שעברו את כל הבדיקות.

אשר גרנר: אנחנו נקיי כפיים, אין לנו שום כוונה.

אשר גרנר: אנחנו מתעסקים בתחום המקצועי, לא בתחום יחסי העבודה- -

אופיר פינס-פז: תשובות לשאלות בבקשה.

יוסף עמאר: בעניין הבדיקות הרפואיות.

יוסף עמאר: כשחשבנו על הרעיון יזמנו פגישה עם פרופ' שפירא, מנהל בית חולים אסותא שהוא מומחה גדול בתחום הרפואה הספורטיבית.

יוסף עמאר: לאחר התייעצות, ולפי ההמלצות של פרופ' שפירא מאסותא ושל הצוות הרפואי שלו, יש צורך בהתאמה בין הבדיקה לבין הטופס, אבל לא התייחסת לעניין הבדיקות עצמן.

יוסף עמאר: אז לא נעשה בדיקת טפסים, אלא בדיקת התאמה בין הטפסים לבין הבדיקה.

יוסף עמאר: אבל עקרונית קיבלנו את ההמלצות של פרופ' שפירא מאסותא והצוות הרפואי שלו, ואני לא חושב שמישהו יכול להעיר.

יוסף עמאר: בעניין ים המלח.

יוסף עמאר: קודם כול, חסרים מצילים- -

אבי אפיה: מה, מה?

קריאה: אתם לא משלמים להם.

אופיר פינס-פז: תפסיקו עם ההערות האלה.

אופיר פינס-פז: בישיבה הבאה יהיו פה שניים-שלושה מצילים, אי-אפשר ככה לעבוד.

יוסף עמאר: שנית, תנאי הרחצה בים המלח שונים מתנאי הרחצה בים התיכון, בים הכינרת ובים סוף.

יוסף עמאר: בכלל לא מדובר על טביעה, אדוני.

דב חנין: לא צריך חסקה?

יוסף עמאר: סליחה, תן לי להמשיך.

אבי אפיה: צריך שם גלגל?

דב חנין: תן לו לשאול, הוא שואל שאלה עניינית.

יוסף עמאר: לא מדובר בטביעה, מדובר שם בבליעת מי מלח.

אבי אפיה: איך הוא הולך להציל?

יוסף עמאר: בשנת 97' מינה מנכ"ל משרד הפנים ועדה שבה מונה גם מר אבי אפיה, יושב ראש ארגון המצילים, והיא קבעה בשנת 99' בחתימתי לאשר העסקת מצילי בריכה- -

אבי אפיה: אתה צודק, אבל לא היו אז מצילים.

יוסף עמאר: - שיעברו הכשרה על חסקה, מר דב חנין.

אבי אפיה: איפה ההכשרה?

אבי אפיה: איפה זה כתוב?

יוסף עמאר: אנחנו מחייבים אותם לעבור הכשרה על חסקה, כי לפי תנאי ההעסקה שם, זה לא הותנה במציל ים.

יוסף עמאר: אין שם טביעה.

יוסף עמאר: לכן אמרנו שזה בסדר שיהיו מצילי בריכה, אבל הם יהיו חייבים לעבור הכשרה.

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: הדיון הסתיים, ואני עכשיו מסכם אותו.

אופיר פינס-פז: חובתנו לעבוד על העניין ביחד, וגם כשיש אי הסכמות צריך לברר אותן בצורה עניינית ורצינית ולעשות עבודה לעניין.

אופיר פינס-פז: הצו הזה יאושר, אני כבר אומר לכם, שלא תהיה טעות.

דניאל הרטמן: יש בג"צים.

אופיר פינס-פז: לבג"ץ אפשר תמיד ללכת.

אופיר פינס-פז: הצו יאושר בנוסח שאני מאוד מקווה שיוסכם על כל הצדדים, והוא יהיה הנוסח הטוב והנכון ביותר, אבל אנחנו באים לכאן כדי לעבוד ולא כדי לשחק.

אופיר פינס-פז: שנית, אני מבקש להכין שיעורי בית לדיון הבא שנקבע בהקדם, על הסעיף הראשון.

אופיר פינס-פז: דעו לכם, אני מפרק את הצו הזה לצווי משנה, אני לא מאשר אותו במכלול אחד כי יש בו פשוט המון סעיפים.

אופיר פינס-פז: כל פרק שאנחנו מסיימים, אנחנו מצביעים ומפרסמים, אחרת לא נסיים את זה גם בתוך שנה, זה צו יותר מדי עמוס.

אופיר פינס-פז: אלא אם כן תורידו לי סעיפים, ואז בכיף.

אופיר פינס-פז: אבל אם זה כל זה, נפרק את זה לנושאים.

אופיר פינס-פז: אגב, הסדר לא משנה לי.

אופיר פינס-פז: נודיע על אלו סעיפים בצו יתקיים הדיון הבא; יכול להיות שזה בכלל לא יהיה קשור לנושא ההצלה, אלא לנושאים אחרים.

אופיר פינס-פז: תעשו סדר, ובסופו של יום נדון בכל הנושאים, כמובן.

אופיר פינס-פז: הדיון בנושא המצילים ובנושא מנהלי החופים לא הסתיים כי היו לנו הרבה הערות, אבל התקדמנו בחלק מהנושאים, למדנו את העמדות, ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מגשרים על הפערים.

אופיר פינס-פז: אני מודה לכל מי שהשתתף בישיבה.