ועדת המשנה למעקב אחר תיקון הליקויים וביצוע המלצות המבקר בדוח היערכות העורף ותפקודו במלחמת לבנון השנייה - תחבורה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 1, 2008-04-29 10:00

עתניאל שנלר: כבר ערכנו דיון משנה על הרכבת, ואין כאן נציגי הרכבת.

עתניאל שנלר: ברכבת לא ניגע היום.

צבי ורטיקובסקי: עוד משפט אחד בהקשר לתחבורת האוטובוסים, וזה נושא המקלוט בתחנות המרכזיות.

צבי ורטיקובסקי: קיימת תופעה שמתרכזים נוסעים רבים בתחנות מרכזיות, וצריך לתת את הדעת מה קורה בשעת חירום, כאשר יש ריכוז גדול של נוסעים בתחנות איסוף גדולות של אוטובוסים, כדי לתת מענה הולם אם חלילה יש מקרה של הפגזה באזור כזה.

צבי ורטיקובסקי: בגדול, אלה הנושאים שרצוי להפנות אליהם תשומת לב.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אני אעלה עכשיו שלוש-ארבע סוגיות, אני אבקש מנציג משרד התחבורה לחדד את הסוגיות ולא את הפתרונות, נשמע את השטח, את המפעילים, נעבור למערכת הממשלתית ונשמע את התגובה בתשובות ממשרד התחבורה לקראת סוף הדיון, כי האחריות על משרד התחבורה.

עתניאל שנלר: אני רוצה להעמיד את השאלות שאני מבקש שמר אלבז יתייחס אליהן אחת לאחת.

עתניאל שנלר: מי בסופו של דבר המנחה ביחסים בין הרשויות המקומיות למשרד התחבורה ולפיקוד העורף?

עתניאל שנלר: ובמילים אחרות, מי ה"מפקד"?

עתניאל שנלר: הנהלים – האם יש נהלים כתובים וברורים בהקשר הזה?

עתניאל שנלר: זה דבר שנכתב על ידי המבקר.

עתניאל שנלר: האם הוסקו מסקנות לגבי הפרטה ושחלק מהמכרז יכלול את אותם תנאים למצבים קשים, מצבי חירום, מצב מיוחד בעורף וכיוצא באלה?

עתניאל שנלר: אני רוצה להזכיר שבדוח מדובר על חניוני האוטובוסים, חשיפת הצי לפגיעה.

עתניאל שנלר: הדוח גם מביא דוגמה קונקרטית לתחנה המרכזית הזמנית בקניון בקריות בחיפה.

עתניאל שנלר: הזכיר המשנה למנכ"ל את השאלה של סקר מקלטים מקיף בתחנות המרכזיות, בריכוזי נוסעים, זאת אגב הערה שחזרה גם ברכבת, ושם נעשית פעולה יפה מאוד בהקשר הזה, אנחנו בוודאי נשמע מהם בהמשך.

עתניאל שנלר: אם יש לך עוד סוגיות שאתה מבקש להציף, מר אלבז, אני מאוד אשמח.

עתניאל שנלר: אני מבקש שאחר כך האנשים יתייחסו לסוגיות שמר אלבז הציף.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

צבי ורטיקובסקי: אם יותר לי, ברשותך, עוד נקודה להתייחסות.

צבי ורטיקובסקי: אחת הטענות היתה שלא היה תרחיש ייחוס, ולכן לא ידעו בדיוק למה להיערך, לאיזה מן המצבים להיערך.

צבי ורטיקובסקי: אם אפשר, אני מבקש תשובה גם לנושא הזה.

יהודה אלבז: כהפקת לקחים מרכזית של מה שקרה במלחמה האחרונה אנחנו מתארגנים היום קצת אחרת.

יהודה אלבז: חידשנו את הפעילות של מטה רשות ההיסעים הארצית, שלא פעלה במהלך המלחמה האחרונה, כי לא הוכרז מצב חירום.

יהודה אלבז: אחד מהלקחים שהופקו, שגם אם לא הוכרז מצב חירום, צריך להפעיל את המטה ברגע שיש מצב מלחמתי כלשהו.

יהודה אלבז: גם את המטות האזוריים התחלנו לתרגל.

יהודה אלבז: קצת לפני החג היה לנו תרגיל.

עתניאל שנלר: ברשותך, אתה עובר מיד לפתרונות, אני רוצה לחדד את השאלות, אחר כך אני אתן לך את כל הבמה לתשובות.

עתניאל שנלר: אני רוצה לחדד את הקשיים.

יהודה אלבז: אני מתנצל, אני אחדד כמה דברים.

יהודה אלבז: אחת מהבעיות המרכזיות שגילינו במלחמה האחרונה היתה חוסר בהירות של תמונת המצב.

יהודה אלבז: לא הוכרז מצב חירום, אחר כך הוכרז מצב חירום על חלק קטן מהפעילות, על החלק האחר לא הוכרז מצב חירום, לא היה ברור מי נותן הנחיות.

יהודה אלבז: בסופו של דבר, תחבורה ציבורית זה אוטובוסים שמסתובבים ברחובות, ולא היה ידוע האם מותר, האם אסור.

יהודה אלבז: כל ההנחיות ניתנו בשטח ולא ניתנו על ידי מערכת מרכזית אחת.

יהודה אלבז: זה גרם לבלבול ולאי ודאות מוחלטת, אף אחד לא ידע מה מותר ומה אסור לעשות מחר בבוקר, לא רק מחר בבוקר, אלא בעוד שעה.

יהודה אלבז: סגרו כבישים על המקום – לא תעברו, אל תעברו, תעברו בעוד שעתיים, לא אמרו לנו כלום, או תעבור ותקבל אישור לנוסע, כרגע אתם לא יכולים לעבור, כרגע יש לכם שעה לעבור.

יהודה אלבז: הנחיות כאלה קיבלו המפעילים בשטח, ללא ידיעתנו.

יהודה אלבז: לא היה במערכת הביטחון גורם מתאם שנותן הנחיות ביטחוניות, לא הנחיות תחבורתיות, וזה הכביד עלינו כשניסינו להיות גורם מתאם מבחינה תחבורתית, כי המידע חזר מהמפעילים אלינו ולא ממערכת הביטחון, ואז רוב ההחלטות התקבלו בשטח, הן מצד המפעילים והן מצד ההנחיות הביטחוניות.

יהודה אלבז: ניסינו להתעדכן יום-יום, שעה-שעה, על המתרחש בשטח, ולעדכן את אתרי האינטרנט של המפעילים, שזאת היתה הדרך הכי פשוטה להעביר מידע לציבור הנוסעים, מה שלא עבד כל הזמן.

יהודה אלבז: לקח לנו כמה ימים להגיע למצב שידענו פחות או יותר מה לעשות.

עתניאל שנלר: זה כבר פתרון.

יהודה אלבז: הבעיה השנייה היא מעבר מידע לנוסעים.

יהודה אלבז: הנוסעים לא ידעו למי לפנות.

יהודה אלבז: חלק גדול ממוקדי המידע של המפעילים, אפילו הם לא ידעו מה יש ומה אין, כי ההחלטות התקבלו בשטח.

יהודה אלבז: היות וההחלטות בנוגע לשאלה האם אוטובוס יעבור או לא יעבור, גם מרכז המידע של המפעיל לא ידע, וזה מקרין על כל הפעילות.

יהודה אלבז: התפיסה הזאת היתה בעייתית.

יהודה אלבז: לדוגמה, נתקלתי במצב שבו קיבלתי טלפונים ממעלות, של אזרחים שאמרו לי שאין להם דרך לצאת ממעלות.

יהודה אלבז: התקשרתי לכל המפעילים, והם אמרו לי: אי אפשר לעבור, לא נותנים לנו לעבור, המשטרה אוסרת עלינו לעבור.

יהודה אלבז: התקשרתי לראש המועצה, ראש המועצה אמר לי: אדוני, אני לא רוצה שאוטובוס אחד או מונית אחת יסתובבו לי ברחובות, זה מסוכן, אני לא מסכים, בסופו של דבר זה האחריות שלי, ואני לא רוצה שהאזרחים שלי ייחשפו לפגיעות.

יהודה אלבז: כך הוא ראה את הדברים, שזאת האחריות שלו, ואני מבין את זה, כי בסופו של דבר לא היה מישהו אחר שלקח שם אחריות.

יהודה סקר: אין משטרה, אדוני?

עתניאל שנלר: סליחה, מר סקר, הוא באמצע הדברים.

יהודה אלבז: זה המצב.

יהודה אלבז: בסופו של דבר מה שראינו, וראינו את זה לא רק במעלות, גם בנהרייה, גם בהרבה מקומות אחרים, מי שלקח את הפיקוד בשטח היו הרשויות המקומיות.

יהודה אלבז: קצין הביטחון של עיריית נהרייה ניהל את התנועה.

יהודה אלבז: כאשר רציתי לדעת אם האוטובוסים יוכלו לנסוע או לא יוכלו לנסוע בשעה הקרובה, רק אדם אחד ידע – קצין הביטחון של עיריית נהרייה, שהוא ריכז את כל המידע מגורמי הביטחון בשביל לאפשר למערכת האזרחית לחיות.

יהודה אלבז: אלה שני הגורמים שהיקשו עלינו לתפקד: האחד, חוסר יכולת להעביר מידע לציבור, והשני, חוסר יכולת לקבל את המידע מה אפשר לעשות ומה אי אפשר לעשות, ואני מדבר על זה מחיפה, טבריה וצפונה.

יהודה אלבז: הבעיה הקשה השלישית היתה מחסור בנהגים.

יהודה אלבז: בשלב מסוים הכריזו שהאנשים יכולים להישאר בבית ולקבל משכורת, וזה לא בדיוק תרם ליכולת של התחבורה הציבורית באזור לתפקד.

יהודה אלבז: הרבה נהגים העדיפו להישאר בבית ולקבל משכורת מאשר להסתכן בכבישים, למרות שצריך לציין לשבח את העובדה שהרבה נהגים שהיו יכולים להישאר בבית כן יצאו לכביש כדי לשרת את הציבור.

יהודה אלבז: לפחות 50% מהנהגים עשו את זה, וכל הכבוד להם.

יהודה אלבז: לפעמים הרגישו את המחסור בנהגים בצורה קשה.

יהודה אלבז: בעיה נוספת שהמבקר מצא היתה הבעיה של חניוני לילה.

יהודה אלבז: אנחנו, וגם כל המפעילים, ראינו באזורים המאוימים יעדי פגיעה, ועל מנת למנוע מצב שבו האוטובוסים ייפגעו בעת חנייתם בצורה מרוכזת, כל המפעילים העדיפו לפזר את האוטובוסים ולהרחיקם ככל האפשר מאזור מלחמה בעת שהם לא פועלים, בעת לילה, וזה הקשה על המערכת, כי היה צריך לנסוע מחוץ לאזור המלחמה וגם לחזור לאזור המלחמה, אבל מצד שני זה אפשר לנו להציל כמה שיותר אוטובוסים.

עתניאל שנלר: אני מנסה לסכם מה שהבנתי, על מנת שהחברות יוכלו להתייחס, ואחר כך המערכות האחרות.

עתניאל שנלר: רשמתי לעצמי את הנקודות שהערת: האחת, חוסר בהירות תמונת מצב; השנייה, מי נותן הנחיות; השלישית, מידע לנוסע; הרביעית, העובדה שקצין הביטחון הפך להיות המפעיל.

עתניאל שנלר: החמישית, חוסר נהגים בגלל הסיבות שהזכרת; השישית, חניוני לילה.

עתניאל שנלר: ובכן, חברים, אנחנו עוברים עכשיו להתייחסות של הגופים המפעילים.

עתניאל שנלר: בבקשה.

ערן צייטלר: אני אחראי על כל הנושא של נוהל מסודר בשעת חירום.

ערן צייטלר: אני רוצה לציין שבחברת דן יש נוהל מסודר לשעת מלחמה.

ערן צייטלר: הנוהל הזה מדבר על פעילות והפעלה של כל התחבורה הציבורית, בצמצום מסודר של קווי ההפעלה של התחבורה הציבורית.

ערן צייטלר: זאת אומרת, אנחנו יודעים לגבי כל קו את הסידורים ושעות ההפעלה של הקו, זה רץ לאורך כל היום עם צמצום נפח הפעילות.

ערן צייטלר: אנחנו מגיעים לצמצום, כמו שצוין בהתחלת הדברים, צמצום של כמעט 50% מנפח הפעילות, אבל בצורה מסודרת ומבוקרת.

ערן צייטלר: זאת אומרת, לא קיים קו שלא יוצא.

עתניאל שנלר: על בסיס מה קבעתם בנוהל צמצום של הפעילות ל-50%?

ערן צייטלר: על בסיס הדרישות.

ערן צייטלר: הצי של חברת דן עומד על 1,200 אוטובוסים.

ערן צייטלר: אנחנו צריכים להקצות לרשות פיקוד העורף 250 אוטובוסים, אלה אוטובוסים שמשמשים לצד של התקנת האלונקות, 250 אוטובוסים אנחנו צריכים להעמיד באזור בת-ים חולון, ועוד 250 אוטובוסים באזור רמת-גן.

עתניאל שנלר: מבלי להיכנס לפרטים אופרטיביים, אני רוצה להבין.

עתניאל שנלר: חלק מהצי מגויס או מוקצה לטובת פיקוד העורף במצב לחימה.

עתניאל שנלר: האם כל שאר האוטובוסים מבחינת

עתניאל שנלר: כם פועלים?

ערן צייטלר: כל שאר האוטובוסים פועלים, כמו שאמרתי, בצורה מסודרת, עם הפעלה של מודיעין דן שמדווח, ויש לציבור לאן לפנות ולדעת.

ערן צייטלר: כל קווי דן מופעלים, אולם בצורה מצומצמת.

עתניאל שנלר: הנוהל הזה הוא נוהל כתוב שלכם, שאושר על ידי מי?

ערן צייטלר: על ידי החברה, והעברנו את זה לכל הגורמים.

יהודה אלבז: במסגרת מטה מל"ח יש לנו נוהל מסודר, רק שבמקרה של מלחמה מצומצמת, כמו שהיה במלחמה האחרונה, לא מופעל מטה מל"ח.

ערן צייטלר: גם במלחמה האחרונה גויסו 100 אוטובוסים.

ניר וייסמן: גויסו 100 אוטובוסים על ידי משרד הביטחון, ובמסגרת הזאת עדכנו את מודיעין דן על צמצום שעות הפעילות.

ניר וייסמן: מודיעין דן מעודכן און-ליין ברגע שמתבטל קו.

ערן צייטלר: זה מופיע גם באינטרנט.

ניר וייסמן: אנחנו מעדכנים און-ליין ברגע שמורידים קו מסוים, וזה לא עשינו במלחמה האחרונה.

עתניאל שנלר: בכפוף לנוהל שלכם, בהנחה ש"ייחוס האיום" מה שנקרא, לא יהיה בצפון, יהיה דווקא באזור שאתם פועלים, במרכז, האם אז הנוהל- - -

ניר וייסמן: כמו במלחמת המפרץ הראשונה.

ניר וייסמן: הפסקנו פעילות של 50% מהקווים, ויש רשימה מסודרת של קווים שאנחנו מורידים, ומשרד התחבורה מעודכן על כך.

עתניאל שנלר: איך פתרתם את בעיית החניונים?

ערן צייטלר: במלחמת המפרץ אני עצמי שימשתי בתור נהג באותה תקופה, וגם במלחמה האחרונה כשגייסנו 100 אוטובוסים לטובת צה"ל, בהתראה מאוד קצרה הנהגים הגיעו עם חדווה וגאווה, כולם התנדבו, והיו כאלה שיצאו והתנדבו.

ערן צייטלר: דן כבר פועלת 60 שנה, השתתפנו בכל מלחמה, וגם במלחמה האחרונה.

ערן צייטלר: אנשים התנדבו והיה אפילו מצב של עודף נהגים.

ערן צייטלר: הם רצו, ואנחנו עצרנו אותם.

ערן צייטלר: לגבי המלחמה שהיתה באזור הפעילות שלנו לא היתה לנו בעיה של גיוס, הנהגים הופיעו.

ערן צייטלר: לאותם נהגים הצמדנו אוטובוסים, שייקחו הביתה, וכך פיזרנו את הסיכון של חניה בחניונים.

ניר וייסמן: הצמדנו נהגים לאוטובוסים.

צבי ורטיקובסקי: מה שאתה אומר, זו פעילות בהכרזת מצב מל"ח או בכל סוגי מצב חירום?

ערן צייטלר: אנחנו עובדים תחת הוראות של משרד התחבורה, ברגע שאנחנו מקבלים הוראה, יש לנו דרך מסודרת איך לצמצם ולהקצות את האוטובוסים.

ערן צייטלר: להבדיל ממה ששמעתי כאן, על אזור הצפון, אצלנו, באזור המרכז, עבדו כל הקווים בצורה מצומצמת תחת ההשגחה והפיקוח של משרד התחבורה.

צבי ורטיקובסקי: מר אלבז לא התייחס בדבריו לעניין איום הייחוס והפעלה במצבים השונים.

עתניאל שנלר: אני מניח שאחר כך, בדברי התשובה, כל הפעלת מטה מל"ח ומהו מצב חירום – העובדה שמדינת ישראל נמצאת כבר 60 שנה במצב חירום – צריך יהיה לדבר על הדברים האלה.

ניר וייסמן: במלחמת המפרץ הראשונה ראינו ונהגנו לפי מצב הנוסעים.

ניר וייסמן: הפעלנו את הקווים, ראינו אם בכלל יש דרישה לכך, ובעיקר בערב, כשהגיעה החשכה, לא נסעו איתנו, אז כמובן שהורדנו את מספר האוטובוסים.

עתניאל שנלר: אתם מתכננים את הפעלת הצי לפי ביקושים, ובכפוף לביקושים ולהנחיות של משרד התחבורה.

ערן צייטלר: הנחיות של משרד התחבורה.

ערן צייטלר: אני חייב לציין שאנחנו עצמנו השתתפנו באותה מלחמה שאתם מדברים עליה, וזה עבד כמו שצריך.

עמיר קינן: אני מנהל התנועה של אזור הצפון של אגד.

עמיר קינן: בזמן המלחמה הייתי סגן מנהל התנועה.

עמיר קינן: היום אני מנהל התנועה של אזור הצפון.

עמיר קינן: קודם כול, אגד מסוגלת להיערך מהיום למחר, מקסימום בתוך יום וחצי.

עמיר קינן: אנחנו עובדים על בסיס מפות תנועה, מפות תנועה שעובדות במשך כל יום, במשך כל השבוע, שנותנות את ה-100%.

עמיר קינן: אנחנו מסוגלים היום גם להפיק מפות תנועה, בתוך יום או יומיים, של 50% או 30%, שוב, בהתאם להנחיות של משרד התחבורה.

עמיר קינן: אנחנו נערכים בהתאם לדרישה שקיימת בשטח.

עתניאל שנלר: אפיון הביקושים נעשה על ידכם או על ידי משרד התחבורה?

עמיר קינן: אפיון הביקושים נעשה בצורה משולבת.

עמיר קינן: כשאנחנו מזהים שהביקושים ירדו ב-50%, או ירדו ב-70%, וצריך להפעיל רק 30%, מובן שבצורה משולבת, בינינו לבין משרד התחבורה, אנחנו מקבלים החלטה משותפת להפעלה של 50%, 30% וכן הלאה.

עמיר קינן: זה לגבי הביקושים.

עמיר קינן: אם ניקח את המלחמה האחרונה שהיתה, בחלק גדול מאוד מהמקומות הפעלנו 50%, במיוחד במקומות הקריטיים כמו נהרייה, קריית-שמונה וחיפה, שם הפעלנו 50% ולפעמים גם פחות מ-50%, כי בסך הכול האוטובוסים היו ריקים, הציבור לא יצא מהבתים.

עמיר קינן: לגבי ההפעלה ביישובים שהיו בהם נפילות.

עמיר קינן: תוך כדי האזעקות עבדנו, וכמו שאמר מר אלבז, עבדנו מול מפקדי הערים, הם קראו לעצמם "מפקדי הערים" או "קב"טים".

עמיר קינן: היה מצב שבקרית-שמונה או בנהרייה היה מפקד עיר, שהוא הנחה את הקב"ט, הוא עבד באופן ישיר מול הקב"ט שלנו, וקיבלנו הנחיות ישירות – עכשיו לעצור תחבורה, העיר סגורה לשעתיים, ואחרי שעתיים הפעלנו שוב תחבורה.

עמיר קינן: באגד עבדנו לאורך כל הזמן.

עמיר קינן: למעט בסגירה של העיר.

עמיר קינן: כל הזמן הפעלנו תחבורה, לא עצרנו אותה, לא בקרית-שמונה, לא בנהרייה, גם במקומות הקריטיים האחרים התחבורה עבדה כל הזמן.

עמיר קינן: קרה הרבה פעמים, שמשעה 09:00 עד 11:00 מפקד העיר היה אומר שהעיר סגורה, שאין כניסה בכלל, אז היינו עוצרים בקצוות של העיר ולא נכנסים פנימה.

עמיר קינן: מבחינתנו, התחבורה עבדה.

עתניאל שנלר: מה שבעצם אתה אומר, שהשגרה עבדה.

עתניאל שנלר: גם בשגרה רגילה בימי ראשון וחמישי אתה מפעיל לוח אחר מאשר אתה מפעיל בימי שלישי, ובשעת שיא בבוקר אתה מפעיל לוח שונה מאשר בשאר היום.

עתניאל שנלר: השאלה שהעלו כאן, מה עושים בדיוק בקטע הזה שאתה אומר שבשלב מסוים העברת את האחריות מהמערכת לאחריות הלוקלית, קרי, לקצין הביטחון, "מפקד העיר" קראת לזה, מול קצין הביטחון שלך הם קבעו מה יהיה, ואז חזרנו בדיוק לשאלות שהעלה מר אלבז.

עתניאל שנלר: במלים אחרות, אני מחפש איך לצאת מהדיון היום כך שמשרד התחבורה, יחד עם המפעילים, ימצאו את הפתרון לא לשגרת חירום, אלא לאירועים הלא שגרתיים בחירום.

עתניאל שנלר: איך משרד התחבורה או פיקוד העורף, או הממשלה, איך המערכת שולטת על מה שקורה, איך היא יודעת מה קורה?

עמיר קינן: משרד התחבורה לא ידע מה קורה.

עמיר קינן: קיבלנו דיווח ישיר ממפקדי הערים, לא קיבלנו דיווח ממשרד התחבורה.

עמיר קינן: אנחנו היינו מעדכנים את משרד התחבורה במקום שזה יהיה הפוך, עדכנו אותם שעכשיו סגור שעתיים, עכשיו פתוח, עכשיו אנחנו מפעילים, עכשיו העיר סגורה.

עמיר קינן: לא זאת בלבד, הייתי צריך לענות המון פעמים על תשובות של חברות אחרות, כי לא פעם, במיוחד בצפון, חברות אחרות שהתקפלו, סגרו והלכו- - -

עתניאל שנלר: חברה ציבורית זכיינית בצפון התקפלה?

עתניאל שנלר: מי התקבל?

עמיר קינן: למשל, באזור מעלות ועכו.

עמיר קינן: ממעלות פנו אלי המון פעמים להפעיל תחבורה ציבורית.

עתניאל שנלר: מי הזכיין שם?

עמיר קינן: "נתיב אקספרס".

שלמה כץ: הם לא עצרו, אפילו לא לשנייה.

עתניאל שנלר: יש כאן נציג של "נתיב אקספרס"?

עמיר קינן: קיבלתי המון תלונות על אי הפעלה במקומות האלה, שלא קשורים אלי.

עמיר קינן: היו הרבה תלונות שהגיעו על מקומות שאגד היה צריך לתפעל, ולא ניתן שם שירות.

עמיר קינן: היה שלב מסוים גם בזמן המלחמה, כששלמה ועוד קבוצה ביקרו אצלנו בצפון בזמן המלחמה כדי לראות מה אנחנו מבצעים ומה אנחנו לא מבצעים.

עמיר קינן: בגדול, ההפעלה מבחינתנו היתה ברמה של 30% עד 50%, בהתאם לצורך.

עמיר קינן: אני אעבור קצת לבעיות הקשות שהיו לנו.

עמיר קינן: אחת מהן זו התנהגות בזמן חירום.

עמיר קינן: לא היו הנחיות בכלל, אף נהג לא ידע, ולנו היה קשה להנחות את הנהגים איך מתנהגים.

עמיר קינן: נהג נוסע עם אוטובוס מלא, נשמעת אזעקה באותו זמן בתוך חיפה למשל.

עמיר קינן: שאלו שאלות, יצאו הנחיות לא ברורות, שעוצרים את האוטובוס, מבריחים את כל הנוסעים מתוך האוטובוס והנהג בעצמו בורח, זה היה נראה משהו מאוד בעייתי.

עמיר קינן: לא היתה תשובה ברורה.

עמיר קינן: גם אנחנו וגם הנהגים חיפשנו כל הזמן תשובות קצת יותר מסודרות איך מתנהגים, וזה קרה פעמים רבות, במיוחד בתוך חיפה.

עתניאל שנלר: למי פנית כסגן מנהל תנועה באזור הצפון?

עמיר קינן: פנינו במיוחד לפיקוד העורף.

עמיר קינן: פיקוד העורף היה צריך לתת לנו תשובות, והתשובות שקיבלנו, אלה היו התשובות.

עמיר קינן: הם לא נראו טובות במיוחד, אבל אלה היו התשובות – תעצרו את האוטובוס באמצע הדרך, תברחו מהאוטובוס, הנהג, הנוסעים, תמצאו מחסה, זה קרה הרבה פעמים לאורך המלחמה, זה נראה די רע.

עמיר קינן: אצלנו בצפון נפגעו שני חניונים שאני זוכר – חניון נווה שאן שחטף טיל ישיר לחניות, וחניון קרית-שמונה שחטף טיל ישיר.

עמיר קינן: הפתרון שנתנו הוא כמו הפתרון שצוין כאן, פיזרנו את האוטובוסים, היה שלב שבו אפילו פיזרנו את האוטובוסים לבתים עם הנהגים, כל אחד נסע עם האוטובוס וחנה בבית, זה עזר מאוד.

עמיר קינן: הטיל שנפל בנווה שאנן בחניון השבית כמעט 50 אוטובוסים במקום.

עמיר קינן: זאת היתה בעיה קשה מאוד.

עמיר קינן: הגענו למסקנה הזאת ופיזרנו אותם.

עמיר קינן: זה פתרון שנתן תשובה לא רעה בכלל להמשך ההפעלה של התחבורה.

עמיר קינן: לשאלת המחסור בנהגים.

עמיר קינן: אני לא יכול להגיד שחשתי במחסור בנהגים, היו לנו אפילו נהגים שחיפשו לעבוד, כי ברגע שהפעלנו רק 50% מהאוטובוסים, לפחות 50% מהנהגים ישבו בבית.

עמיר קינן: חלקם באמת ישבו בבית מתוך פחד ולא חיפשו לעבוד והתקפלו לבד, חלק אחר חיפש לעבוד ועבד.

עמיר קינן: לא הרגשתי בעיה של חוסר נהגים, במיוחד שגם הוצאנו מנשר לנהגים, תוך כדי המלחמה, שיבינו שמי שיעבוד גם יצ'ופר בהתאם, כך שזה דחף אותם לצאת החוצה ולעבוד.

עמיר קינן: מבחינת עדכונים ולוחות זמנים, מובן שאתר האינטרנט עבד.

עמיר קינן: כל מידע, כל שינוי, כל דבר שחל בכל אזור הצפון, ובכלל ברמה הארצית, הכול התעדכן דרך האינטרנט, וכל הציבור היה יכול לקבל את העדכון הזה באופן ישיר.

צבי ורטיקובסקי: מה תעשה אישה מבוגרת מכרמיאל, עולה חדשה מחבר העמים, שאין לה אינטרנט?

עמיר קינן: זה בעייתי, אין ספק.

עמיר קינן: מי שמתעסק היום באתרי האינטרנט יודע שזה נורא קל, נורא נגיש, ומי שלא משתמש בזה, מאוד קשה להעביר אליו את המידע.

עמיר קינן: מאוד קשה היום להגיע עם מידע נקודתי, ודאי בזמן חירום.

עמיר קינן: בזמן רגיל יש לוחות זמנים וכן הלאה.

ערן צייטלר: יש מודיעין טלפוני בחברת דן, הוא עובד 24 שעות.

עמיר קינן: המודיעין הטלפוני עבד כל הזמן.

ניר וייסמן: הוא עובד גם בשפה הרוסית.

שוקי אהרונוב: אני סגן מנהל תנועה ארצי.

שוקי אהרונוב: מכיוון שהמלחמה היתה בצפון, ובדרום היה יותר בטוח, היתה נהירה מהצפון, בייחוד מקריית-שמונה וצפת – הייתי אז בעפולה מנהל סניף – והרגשתי בעבודה את המספר הגדול של התושבים שיצאו מקרית-שמונה.

שוקי אהרונוב: אין נוהל פינוי של תושבים.

שוקי אהרונוב: חלק מהתקופה היתה הוראה להסיע אותם בחינם.

שוקי אהרונוב: אין בנושא הזה נוהל מה לעשות עם התושבים.

שוקי אהרונוב: אלה משפחות שלמות עם כל הציוד שיוצאות לשבוע, שבועיים אולי יותר.

שוקי אהרונוב: אין בנקודה הזאת פתרון כדי שנדע מה ההנחיות – האם להסיע אותם בחינם, להביא לשם הרבה אוטובוסים ולפנות אותם.

שוקי אהרונוב: הרגשתי את זה בציר שאני קורא לו "ציר 65", מקרית-שמונה לתל-אביב.

עתניאל שנלר: ברמה הארצית, לו יצויר שיהיה מצב דומה דווקא באזור עוטף עזה, האם הלקחים שנלמדו בצפון, כמו שעכשיו הזכרת, מידע, פיזור אוטובוסים, על אף שהאזור הזה הוא בחלקו דווקא לא שלכם, אבל באותו חלק ששלכם, האם אתם ערוכים גם מול מנהל תנועה דרום להפקת הלקחים, או שמא כולם מתעסקים רק בצפון?

שוקי אהרונוב: הלקחים מגיעים לדיונים, מסיקים מסקנות ויוצא סיכום דיון, והדברים האלה מועברים גם לאזור ירושלים וגם לאזור הדרום.

עתניאל שנלר: האם נוהל דומה לזה של לדן יש גם באגד?

שוקי אהרונוב: בוודאי.

שוקי אהרונוב: יש מה שנקרא "המוקד הארצי", ויש שלושה מוקדים: האחד, מחדה עד קרית-שמונה, השני, אזור ירושלים רבתי, והשלישי, מחדרה ודרומה.

שוקי אהרונוב: כך שנפגשים תכופות, מעבירים מידע.

שוקי אהרונוב: מיקי לוי ודאי מכיר את הנושא של הפגיעה באוטובוסים עם הפיצוצים שהיו, היו נהלים, גם באזור עפולה עברנו חוויות כאלה.

שוקי אהרונוב: אנחנו די מרושתים בנושא הזה.

23632: אני יושב-ראש דירקטוריון אגד תעבורה זה חודשיים.

23632: קודם כול, אני מתפלא שאין כאן נציג של משטרת ישראל, זה לא בסדר.

23632: אני יכול לעשות שימוש בשני הכובעים ולתת תשובות, אין בעיה.

23632: רק כדי לסבר את האוזן, בזמן חירום האחריות לביטחון הפנים עוברת לפיקוד העורף, פרט לירושלים, כלומר, המפקד הצבאי הוא אשר נותן את ההוראות לגבי התנהגות התושבים, חוץ מאשר בירושלים, ששם האחריות הכוללת, בהחלטת ממשלה, בגלל הרגישות של ירושלים, נשארת של מפקד המחוז, וצריך לדעת מי בדיוק נותן את ההוראות.

23632: אני רוצה לקחת את זה צעד אחד קדימה.

23632: המלחמה הזאת היתה די מצומצמת יחסית.

23632: מה יקרה כאשר נעמוד בשתי חזיתות או בשלוש חזיתות: עזה, סוריה ולבנון?

23632: לא יהיה לאנשים כל כך לאן לנסוע, אולי לפנים הארץ, אני לא יודע כרגע להניח את האצבע על העניין הזה.

23632: צריך להביא בחשבון שחלק מהנהגים יגויסו, אם תהיה מלחמה כוללת, וחלק מהנהגים ישמשו ת"פ משרד הביטחון, אני לא יודע להגיד עכשיו אם 50% מצי האוטובוסים יגויס או לא, ואז נעמוד בפני משבר של מתן שירות פנימי בתוך הערים.

23632: זאת אומרת, כל העסק הזה יפשוט את הרגל – אנחנו כרגע נוגעים רק בקצה המזלג – הוא יפשוט את הרגל מכיוון שלא יהיו נהגים.

23632: אוטובוסים יהיו, השירות יצומצם ביחס למספר האוטובוסים שמשרד הביטחון יגייס.

23632: אם משרד הביטחון יגייס 50% מציי האוטובוסים, מדרך הטבע מתן השירות יצומצם כדי מחצית.

עתניאל שנלר: כמה נהגים מגויסים יש לאגד תעבורה?

23632: אני לא רוצה לשלוף, אבל יש הרבה צעירים?

עתניאל שנלר: האם תהיה ההנחה נכונה שחלק גדול מאוד מהנהגים בכלל החברות הם אינם אלה שעושים מילואים?

23632: זו הנחה בפירוש לא נכונה.

23632: ביום-יום אני מתעסק עם זה, יש לי נהגים שהם מגויסים למילואים, לתרגילים, לשירות פעיל, לפעילות מבצעית.

23632: אני רוצה להצביע על בעיה של הכשרת נהגים.

23632: מקצוע הנהג איבד בשנים האחרונות מהערך שלו, אם מותר לי להגיד, מהסקסיות שלו.

23632: יש לזה כמה גורמים, השכר, התנאים וגם ההכשרה.

23632: היום ההכשרה היא חצי אוניברסיטה.

23632: לוקח הרבה מאוד זמן כל הסיפור הזה.

23632: אם לא תינתן תשומת לב לנושא של הכשרת נהגים, וכרגע אנחנו עובדים עם משרד התחבורה כדי לפתור חלק מבעיות השכר, אבל בעיקר בנושא ההכשרה.

23632: ואין בעיה של כסף, אני מוכן לשלם את ההכשרה בכסף מלא, הבעיה היא הפרוצדורה.

23632: לוקח כשנה להכשיר נהג עם כל הצרות של רחוב הארבעה.

23632: צריך לעשות משהו בנושא הזה, לפשט את זה.

עתניאל שנלר: אתה מדבר על המכון הרפואי?

23632: כן.

23632: לא ייתכן שאנחנו מדברים על זה 25 שנה.

23632: זה כולל את כל מקצועות הנהיגה.

23632: זה לגבי הנושא הזה.

23632: בעניין השכר אנחנו עובדים כרגע עם משרד התחבורה.

עתניאל שנלר: ברשותך, אני רוצה שתתייחס למלחמה.

עתניאל שנלר: יש ועדה אחרת שעוסקת בהצלחה, במירכאות או שלא במירכאות, של ההפרטה ותהליך ההפרטה, זה קשור לתעריפים, מעמד הנהג, הכשרה, עלויות, תחרות.

23632: נתתי את הפן שלא יהיו נהגים למלחמה הבאה.

23632: נושא הוראות לשעת חירום שהעלו כאן.

23632: גם היום אין הוראות לשעת חירום.

23632: הדבר הראשון שמצאתי את עצמי לפני חודשיים וחצי כשנכנסתי לתפקיד זה מתרגל את הנהגים באשקלון מה עושים כשנופל טיל, מי עושה מה, מי עוזר לדודה ג'מילה כהן לרדת מהאוטובוס ולאן הוא מוביל אותה.

23632: צר לי, גם היום אין בעניין הזה הוראות, כל אחד עושה כמיטב יכולתו בעניין הזה.

23632: לדוגמה, באוטובוסים שאנחנו מפעילים בשדרות לעתים לא נשמע צבע אדום, למרות שהנהג מכוון את הרדיו לתחנה המתאימה.

23632: עכשיו אנחנו מנסים לקשור את עצמנו עם איתוריות כאלה או אחרות לפיקוד העורף כדי לשמוע באיתורית את ההודעה, אבל תכל'ס – אין.

עתניאל שנלר: רשומה לי כאן חברת "קווים".

עתניאל שנלר: האם יש כאן נציג?

עתניאל שנלר: חברת "סופרבוס", האם יש כאן נציג?

רן ארד: אני קצין הביטחון של חברת סופרבוס.

רן ארד: אנחנו לא עובדים באזור הצפון, אז זה פחות רלוונטי לגבי המלחמה האחרונה, אני שומע מה שאנשים אומרים לגבי התייחסות שלנו במקרי חירום באזורים שאנחנו עובדים – אזורי רמלה, לוד, ירושלים, מודיעין.

עתניאל שנלר: האם אתם מפיקים לקחים?

עתניאל שנלר: יש לכם נוהלי שעת חירום?

עתניאל שנלר: יש לכם התייחסות שאפשר מעל גבעת המים, מעל החניון הקטן שלכם במודיעין או בלוד להרים את כל הצי לשמים?

רן ארד: ללא ספק.

רן ארד: יש לנו תוכנית מסודרת, כמו שהחברים כאן אמרו: הורדת מספר הקווים, זה כמובן תלוי בגיוס כוח-האדם שלנו, מספר הנהגים, וכמובן, גיוס הרכבים שלנו לשעת חירום.

רן ארד: לפני שבוע-שבועיים היה תרגיל גדול מאוד בנושא הזה, ומן הסתם גייסו בתרגיל 70% מהרכבים.

רן ארד: צריך לדעת איך מפעילים את הרכבים במצב כזה שמגייסים ממך כל כך הרבה רכבים מטעם משרד הביטחון.

עתניאל שנלר: אתם מעבירים כלי רכב בשעת חירום למשרד הביטחון?

רן ארד: בוודאי, 50% לפחות.

עתניאל שנלר: אתם מחליטים איזה?

רן ארד: אני מחליט.

עתניאל שנלר: אני רוצה להעיר למשרד התחבורה שחברת "קווים" לא נמצאת כאן.

עתניאל שנלר: חברת "קווים", לידיעתי, היא הזכיינית באזור עפולה, מן הראוי היה שהיא תהיה כאן.

עתניאל שנלר: יכול להיות שהשירות לכנסת הוא כמו השירות בפתח-תקוה.

עתניאל שנלר: נרשום לעצמנו את ההערה הזאת.

ערן צייטלר: הפרטה.

עתניאל שנלר: לא ביקשתי ממתחרים להעיר, אני לא חושב שהצלחתם יותר בפתח-תקוה עם דן, עם כל הכבוד.

עתניאל שנלר: אל תוסיפו אש למדורה, אני כועס עליהם גם בלעדיכם.

עתניאל שנלר: אני לא צריך את הסיוע שלכם לכעוס עליהם.

יהודה סקר: נתקלתי לא בשעת חירום.

יהודה סקר: הגעתי באגד לתחנה מרכזית עם 405, ובתחנה המרכזית יש מודיעין אגד ומודיעין דן- - -

עתניאל שנלר: במלחמה?

יהודה סקר: אני מדבר על שעת שלום.

עתניאל שנלר: אנחנו רוצים להפיק לקחים על מה שהיה במלחמה.

עתניאל שנלר: יהודה סקר?

עתניאל שנלר: אני מקשר את זה.

עתניאל שנלר: מודיעין אגד ומודיעין דן, כל אחד עובד בנפרד.

עתניאל שנלר: כאזרח שמגיע לתחנה המרכזית יש לי שם גם את חברת "קווים", ומסתבר שלחברת קווים יש קו לרחוב שאני צריך להגיע ולחברות אגד ודן לא היו הפרטים האלה.

עתניאל שנלר: ההצעה שלי למשרד התחבורה היא הצעת ייעול.

עתניאל שנלר: כמו שיש היום 144, שהיום הם גם של הסלולרי וגם של כל חברות הבזק למיניהן, שתעשו את הדבר שיהיה מודיעין אחיד.

עתניאל שנלר: אני מבקש רק לעניין המלחמה.

עתניאל שנלר: פתחת נושא רגיש מאין כמותו, שקשור לעבודת מטה שהתחילה, והיא לא תיגמר אף פעם, שקשורה למרכז מידע בין החברות.

עתניאל שנלר: זה לא ייסגר היום, זה לא הנושא שלנו.

עתניאל שנלר: דבר על המלחמה.

יהודה סקר: לגבי כל החברים שאמרו כאן מה עושים אותם תלמידים שנצרכים לאוטובוסים ואין להם אוטובוסים להגיע לבתי הספר.

יהודה סקר: האם הבעיה הזאת נפתרה?

יהודה סקר: תיפתר?

עתניאל שנלר: מישהו מהמפעילים רוצה להתייחס להסעת תלמידים?

ערן צייטלר: אני בהחלט רוצה להתייחס עוד פעם.

ערן צייטלר: כל שנות מדינת ישראל, חברת דן, ואני בטוח שגם חברת אגד, לאורך תקופת כל המלחמות סיפקו לציבור תחבורה ציבורית בצורה מסודרת, בבתי ספר, מה שעבד – עבד, הנהגים לא פחדו, יצאו ועמדו בחזית, לקחו את האוטובוסים ויצאו לעבודה.

ערן צייטלר: גם בפתח תקווה דן המשיכה וסיפקה תחבורה במשך כל השנים, בכל המלחמות שעברנו, גם דן וגם אגד היו שותפים.

עתניאל שנלר: בקיצור, אתה אומר שאין בעיה של הסעת תלמידים.

ערן צייטלר: אמרתי, ואני עוד פעם אומר, כנהג אוטובוס שנהג בזמני מלחמה, עבדנו, והנהגים יצאו כגיבורים.

ניר וייסמן: יש פה גם נציג של משרד התחבורה, ואני לא זוכר שהיתה לנו תקלה אחת.

ניר וייסמן: הוא יכול להגיד אם לא הגיע אוטובוס בזמן למקום היעד.

עתניאל שנלר: אתה עונה לשאלתו של מר סקר, שאין בעיה בזה, והנושא מסודר.

עתניאל שנלר: ברגע שיש לימודים, יש תחבורה ציבורית.

ניר וייסמן: כמובן.

ערן צייטלר: אני מחזק את מיקי לוי, שאנחנו צריכים לפעול ולחזק את המעמד של נהג האוטובוס.

ערן צייטלר: ניתן להסתדר בזמן מלחמה כמו שדיברנו על זה, מצמצמים את נפח הפעילות, מי שמתגייס לצה"ל, מתגייס לצה"ל.

ניר וייסמן: יש לנו גם פנסיונרים שאנחנו מגייסים.

ערן צייטלר: כמו שהוא אומר, אוספים את הפנסיונרים, תאמין לי שהם באים והם כל כך רוצים להיות שותפים בזמן מלחמה.

ערן צייטלר: הם באים ומתגייסים, אין לנו בעיה של חוסר נהגים בזמן מלחמה.

עתניאל שנלר: נסכם את הנקודה הזאת.

עתניאל שנלר: יש שני צירים העובדים במקביל – הביקושים יורדים מטבע הדברים, ומצד שני מתגייסים, ולכן המערכת מאוזנת.

עתניאל שנלר: יותר מזה, יש אותה גאוות יחידה, ואני מכיר את החברות, יש סיבה טובה לגאוות יחידה בכל אחת מהחברות, ולכן אותם פנסיונרים ואחרים חוזרים לעבודה, ואין בעיה של נהגים.

צבי ורטיקובסקי: השאלה, האם הנושא הזה הוא עניין של רצון טוב של התנדבות ושל גאוות יחידה או תוצאה של ריתוק, שמחייב בשעת חירום.

צבי ורטיקובסקי: נתקלנו במהלך הסיורים שלנו בתקופת המלחמה, לאו דווקא באוטובוסים, שבעלי תפקידים בכירים, שלכאורה היה צריכים לתת שירות חיוני לציבור, לא ניתן היה אפילו לרתק אותם.

צבי ורטיקובסקי: זו שאלה אם זה נשאר על תקן של רצון טוב והתנדבות.

עתניאל שנלר: זו שאלה עקרונית, זו לא שאלה של גוף כזה או אחר.

ערן צייטלר: אני רוצה לענות עוד פעם בתור זה שמפעיל, אני רוצה לדבר בתור אחד ששותף.

ערן צייטלר: הדברים נעשים בצורה מסודרת, מבוקרת, עם סידורים וזמני יציאות מסודרות לאורך היום, עם מודיעין טלפוני גם לאותה אישה זקנה שלא יודעת להיכנס לאינטרנט- - -

עתניאל שנלר: אדוני אמר את זה כבר שלוש פעמים, ומדובר כאן על דבר אחר.

צבי ורטיקובסקי: אתה לא עונה לי אם זו התנדבות או תוצאה מחיוב.

ערן צייטלר: לא התנדבות מסודרת.

עתניאל שנלר: יש כאן שתי מערכות שונות.

עתניאל שנלר: אתה ודאי צודק לשיטתך, שאתה, כחברה, מאורגן כך וכך.

עתניאל שנלר: בא מבקר המדינה ואומר שיש כאן שאלה מערכתית, האם המדינה כמדינה יכולה לגרום לכך שלא יתנהל השירות בשעת חירום או בשעה מיוחדת כזאת מתוך רצון טוב, אלא מכוח צווים, מכוח חוק, מכוח נהלים.

עתניאל שנלר: זו שאלה שמטה מל"ח, משרד התחבורה, צריכים לתת לה תשובה מערכתית, אולי חקיקתית, ולכן הדיון האופרטיבי ברגע זה הוא המשני, הוא התוצר העתידי.

אבי גור: נושא ראשון שאנחנו רוצים להציג זו עלייה ברמת הסיכון.

אבי גור: אני חייב לומר שאנחנו מעריכים את הנהגים של החברות שהסיעו למרות הסיכון, אבל כשעולה סיכון צריך גם לבנות קווי הגנה לטיפול, אם חס וחלילה קורה משהו.

אבי גור: למה אני מתכוון?

אבי גור: כשתלמידים יוצאים לטיול הם לוקחים תרמיל עזרה ראשונה באותו אוטובוס של המועצה שעושה את הסעת התלמידים, באותו אוטובוס של אגד שעושה את ההסעה של הטיול, וזה תרמיל שיש בו פתרונות למקרה שמספר תלמידים נפצעים.

אבי גור: קיימנו על כך דיון, ובמקרים של עוטף עזה כיום, ובגבול הצפון במקרים של המלחמה הקודמת, מן הראוי הוא שיהיו תקנות במשרד התחבורה, בשיתוף עם משרד הביטחון, שיהיה תרמיל עזרה ראשונה, ולא ציוד עזרה ראשונה מינימלי שקיים היום.

אבי גור: זאת אומרת, שנהג אוטובוס שנזקק לעזרה, שהסיכוי שיגיע אליו אמבולנס במהירות שאנחנו רוצים שיגיע, ושנקבע על ידי המדינה כ-15 דקות, והוא לא מגיע, שלפחות יהיה לו הציוד הראשוני, ואם יש רופא בשטח, שהוא יוכל לתת מענה.

אבי גור: זאת הנקודה הראשונה, שמבחינת סדר עדיפות אנחנו רוצים להביא לדיון היום.

עתניאל שנלר: זה בנוסף לתקנות התעבורה המחייבות, כחלק מהתקני האוטובוס, גם בציוד המינימלי שהזכרת.

אבי גור: הציוד המינימלי מיועד לכך שאם אדם אחד, חס וחלילה קורה לו משהו.

אבי גור: אני מדבר כאן על כך שיש ללמוד מהניסיון על אופי הפציעות, על כך שיכולה להיות פציעה בהיקף גדול יותר מבן אדם אחד, ולשני הדברים האלה צריך לתת מענה.

אבי גור: זה דבר אחד.

אבי גור: בעניין הזה אפשר לשאול את המפעילים, להתייעץ איתם, אפשר לשאול את משרדי הממשלה מה הפתרון שהם מציעים בנושא הזה.

אבי גור: נושא שני, כמו שדובר כאן, זה היקף ההסעות.

אבי גור: אנחנו מדברים על כך שצריך להיות פתרון גם לגני ילדים, גם לתלמידים, גם לחיילים וגם לסטודנטים.

אבי גור: אנחנו חייבים לציין שבזמן המלחמה נוצרו מצבים שבהם אנשים לא קיבלו את המענה ולא הגיעו לבתי הספר בזמן, לא הגיעו לגני הילדים בזמן, לא הגיעו ליחידות שלהם בצבא בזמן, ולא הגיעו לאוניברסיטה.

אבי גור: מן הראוי שאוניברסיטאות או מכללות יוגדרו בחברות התחבורה, או אצל המפעילים, כמוסדות שיש לשים עליהם דגש, כמו שהם שמים דגש על בתי ספר.

אבי גור: אני חייב לציין עוד פעם שהם בהחלט נתנו דגש בעת המלחמה לבתי הספר ונתנו שירות מעל הרבה גורמים אחרים במשק.

אבי גור: הפורום הזה שיושב פה, המפעילים, כל מילה של שבח שאנחנו יכולים, אנחנו אומרים עליהם בכל הזדמנות.

אבי גור: בהיקף, צריך לתת תשומת לב ולשנות.

אבי גור: אלה הן שתי הנקודות.

עתניאל שנלר: כששומעים דברים טובים בוועדה לביקורת המדינה, זה מוסיף עוצמה לדברים שצריך לתקן.

עתניאל שנלר: לאלה שבאים ותמיד סוגרים את כל הסל, אני אומר להם שחבל על הזמן, כי כולם רק מקטרים, אז חבל להתעסק איתם.

עתניאל שנלר: אני מודה לך, הוספת לאיכות במילה הטובה שאמרת.

סיגל תדהר: פיקוד העורף פועל מול משרדי הממשלה וגופי התשתיות, ובכלל מול האוכלוסייה, בכל מה שקשור להנחיות.

סיגל תדהר: אני עושה רגע איזו הבחנה, כי במדיניות המיגון לאוכלוסייה הדברים יותר ברורים, וזה מופיע בתקשורת ובאמצעים המאוד מוכרים לכולם, ואני רוצה לגעת בהנחיות המיגון לסקטורים המשלימים, כך אנחנו מגדירים את זה היום.

סיגל תדהר: לפני מלחמת לבנון השנייה לא היתה לפיקוד העורף מדיניות מיגון משלימה לסקטורים, לא היתה הבחנה.

סיגל תדהר: ההבנה התחדדה אחרי המלחמה, שצריך לבנות מערכת הנחיות שמותאמת יותר למשרדי הממשלה ולגופים, גופי הסמך של משרדי הממשלה, ולתת מענה שהוא מענה שמותאם למי שבסוף נדרש גם לתת את השירות בשטח, כי בזמן מלחמה, בסופו של דבר, יש לנו עובדים חיוניים, יש 7,700 מפעלים חיוניים במדינה, אשר ממשיכים לעבוד למרות מצב החירום או מצב מיוחד בעורף או מצב מלחמה וחייבים להמשיך לתת שירות.

עתניאל שנלר: המפעילים נכללים?

סיגל תדהר: מל"ח נוגע בנושא של הריתוק המשקי.

סיגל תדהר: מבחינתנו הנחיות המיגון המשלימות פנינו למשרדי הממשלה לאחר המלחמה.

סיגל תדהר: לצורך העניין, מה קרה במלחמה?

סיגל תדהר: במלחמה פיקוד העורף בנה את המענה אד-הוק לשאלות שהגיעו דרך המשרדים, דרך הגופים, היום אנחנו במקום אחר לגמרי.

סיגל תדהר: כל משרד ממשלתי, כל גוף, יש לו את מדיניות המיגון המשלימה--

עתניאל שנלר: מה זה "מדיניות מיגון משלימה"?

סיגל תדהר: אני כבר מרחיבה על זה.

סיגל תדהר: --ההבדל הוא שפיקוד העורף לא עובד מול כל מי שיושב כאן מסביב לשולחן, אנחנו עובדים מול משרד התחבורה, ואני פועלת מול גדעון סיטרמן לצורך העניין.

סיגל תדהר: בכל הקשור למדיניות המיגון המשלימה, לקחנו את כל מדיניות המיגון ופירטנו אותה לפי סקטורים, שזה אומר, למשל, עובדים בחוץ, זה יכול להיות, למשל, לחברת התקשורת סלקום, שאולי זה קשור למשרד התקשורת, זה יכול להיות לחברת אגד ודן שעובדים בשטח, וזה יכול להיות לחקלאים לצורך העניין, ואז יש הנחיות מותאמות לגופים האלה.

סיגל תדהר: יש הנחיות מותאמות לעובדי מפעלים חיוניים קיומיים, יש הנחיות מותאמות לבתי חולים.

עתניאל שנלר: מה ההנחיות של התחבורה הציבורית?

סיגל תדהר: לגבי ההנחיות, מה שקורה היום, ולפחות בפגישה הראשונה של מפקד פיקוד העורף עם מנכ"ל משרד התחבורה, וזאת אמירה שאני משערת שכל היושבים כאן מכירים, משרד התחבורה בתקופת המלחמה לא ריכז את הגופים שלו.

סיגל תדהר: זאת אומרת, כל גוף פעל עצמאית בשטח, ויודע את זה היום גדעון סיטרמן בהבנה ברורה מאוד, שחייבת להיות רשות עליונה לתחבורה, שמרכזת את כל יחידות הסמך שלה, שזה אומר, גם התובלה היבשתית, גם נמלים, גם הרכבות, גם הסעות של אגד ודן, כל הגופים חייבים לעבוד מול המרכז הזה, שיפעל בחירום.

סיגל תדהר: מה שקרה במלחמה, שפיקוד העורף עבד מול פניות ישירות שהיו, אם זה רכבת ישראל שפנתה ושאלה את השאלות, ואם זה, במקרה, דן שפנו, ואם זה הנמל שפנה.

סיגל תדהר: ולא כך אנחנו צריכים לעבוד, אנחנו צריכים לעבוד מול הגוף העליון ולהתאים מולו את העבודה, וזה מה שאנחנו עושים היום.

סיגל תדהר: ההסדרה כבר נעשתה מול משרד התחבורה, המנכ"ל מכיר אותה עבודה מסודרת בנושא המדיניות.

סיגל תדהר: מה שצריך, לטעמי, ואני רואה ממה שקורה כאן בחדר, להוריד את אותן הנחיות לשטח, שלא יישארו ברמה של המשרד הממשלתי.

סיגל תדהר: הנחיות לגבי נסיעה של תחבורה ציבורית אומרת: עצירה בזהירות בצד הדרך, לצאת מהרכב, להיכנס למבנה או למחסה קרוב תוך התרעת המוגדר לאזור הגיאוגרפי, שזה תלוי כמובן במקום האירוע.

סיגל תדהר: אם לא ניתן להגיע למבנה או למחסה, יש לעצור ולהמתין ברכב כחמש דקות.

סיגל תדהר: אלה ההנחיות, למשל, למצב חירום שבו תחבורה ציבורית נוסעת בדרך.

סיגל תדהר: אני לא רוצה לפרט כאן את כל המצבים, אבל יש מצב שהגדרנו כשגרה, דריכות, הסלמה וחירום, ולכל מצב יש התאמה ספציפית בהקשר לתחבורה הציבורית והנחיות רלוונטיות.

סיגל תדהר: זה לא יוצא בתקשורת, זה יוצא אל מול המשרד הממשלתי, והמשרד מוציא לגופי הסמך שלו, וזה משהו שחשוב להבין.

סיגל תדהר: סוגיה נוספת, וזה פיקוד העורף גם עשה אחרי המלחמה, ואנחנו חייבים להתעקש על כך שהדברים יקרו מול המשרדים, ופה באופן ספציפי משרד התחבורה, זה נושא המיגון האישי לעובדים.

סיגל תדהר: כשאני מדברת על המיגון האישי אני מתכוונת לאפוד ולקסדה לצורך העניין.

סיגל תדהר: פיקוד העורף סייע במלחמה, גם לאגד וגם לדן וגם לגופים אחרים נוספים, זה לא משהו שפיקוד העורף יוכל לעשות במתאר שהוא מלחמה אחרת.

סיגל תדהר: ברור לכולם שזה יצא מימ"חים שנפתחו, כי לא הכול פעל, אז אפשר היה עוד לקחת.

סיגל תדהר: הוצאנו הנחיה לכל המשרדים וביקשנו להתארגן על רכש ציוד מיגון אישי למי שנדרש לשהות בחוץ, וכמובן, כל משרד יעשה את הניתוח שלו איפה צריך לעשות את זה.

עתניאל שנלר: האם בדקתם את נושא מיגון תחנות ההסעה ותחנות מרכזיות?

סיגל תדהר: כל מה שנבנה חדש נבנה על-פי הנחיות מדינת ישראל והתקנות שיש על פיקוד העורף, הן ממוגנות על פי המפרטים שיש.

עתניאל שנלר: ראיתי לפני שבוע תחנות ממוגנות בשדרות.

עתניאל שנלר: אני לא חושב שבתל-אביב הולכים לבנות תחנות כאלה.

עתניאל שנלר: מה זאת אומרת "חדש"?

סיגל תדהר: לגבי מה שחדש, שדרות היא לא הדוגמה.

סיגל תדהר: לפני ארבעה חודשים, חמישה חודשים, יצא קמפיין לכל האוכלוסייה שמדבר על הכי מוגן שיש, אף אחד לא מתכוון למגן תחנות בתל-אביב כמו בשדרות, ולכן אנחנו מדברים על בחירת מרחב מוגן.

סיגל תדהר: כל חברה, כל גוף, צריכים היו לעשות את המיפוי שלהם, בחברה שלהם, ולראות מה יש להם כמענה.

סיגל תדהר: מבחינתנו כפיקוד העורף, כשיש פנייה מהגוף, כשיש פנייה מהדורש, אנחנו יכולים לסייע בהיבט המקצועי, אנחנו יכולים לשלוח את האנשים שלנו, ויושב איתי גם נציג מיגון, אם זה המהנדסים, אם זה הסקר שאנחנו מסייעים.

סיגל תדהר: יש משרדים שהרימו את זה, ואני יכולה לציין הרבה מאוד משרדים שפעלו וביצעו סקר מקיף על כל המרחבים שלהם, לא רק תחנות הסעה, גם מוסדות, מוסדות מיוחדים.

סיגל תדהר: משרד הרווחה עשה עבודה.

עתניאל שנלר: בתחבורה הציבורית הזאת, לא המסילתית, במסילתית זה הרבה יותר פשוט, כי יש קווים ברורים, יש X תחנות, הכול ברור, ושם עושים סקר.

עתניאל שנלר: עשינו בדיקה, ואני אומר למשרד המבקר, דברים מתקדמים שם.

עתניאל שנלר: לתחבורה ציבורית, ברמת איום על כל מדינת ישראל, אין פתרון, ואסור לחפש פתרון מהסוג הזה.

עתניאל שנלר: השאלה איזה סוג פתרון אנחנו מחפשים, האם, למשל, זה נכלל בשיקול הדעת של מהנדסי התנועה ברשויות לקביעת מיקום התחנה, מבחינת מחסות על יד, האם זה נקבע בסטנדרטים ובתקינה של משרד התחבורה לאישור בניית תחנות מרכזיות שמאגדות בתוכן אלפי אנשים, מבחינת המיגון, המיגון הפסיבי.

עתניאל שנלר: אלה השאלות שאני מנסה להבין.

עתניאל שנלר: האם כאן יש איזה הסקת מסקנות?

סיגל תדהר: דיברנו על האיזון, ברור שבזמן חירום אין תנועה המונית בקווים האלה, ולכן גם ההנחיות של פיקוד העורף בהיבט הזה של עצירה בזהירות בצד הדרך, אנחנו בוודאי לא מדברים על אוטובוסים שהם מלאים כמו בשגרה.

סיגל תדהר: אנחנו מדברים על זה שבמקביל יש הנחיות לאוכלוסייה, והנחיות המיגון אומרות בדרך כלל, במצב הזה, כניסה למרחב מוגן.

סיגל תדהר: אז האזרח לא נדרש לצאת למקומות העבודה, היכן שהוא לא חיוני או קיומי.

סיגל תדהר: זה אומר, שנוצר האיזון הזה שאנחנו מדברים עליו.

סיגל תדהר: אני לא יודעת להגיד לגבי התקינה והדברים האלה, כי זה באמת בתחום של משרד התחבורה.

סיגל תדהר: יש האיזון בין היציאה לעבודה לבין השמירה על איזו רמה מסודרת של מענה.

עתניאל שנלר: מרכז המידע של פיקוד העורף, העלינו כאן כמה פעמים נושא של מידע, האם יש לכם קשר בעניין הזה, במידע לגבי תחבורה ציבורית?

סיגל תדהר: לא.

סיגל תדהר: פיקוד העורף לא נותן מידע על תחבורה ציבורית, המידע שתוכל לקבל בפיקוד העורף מה-1207, זה אותו אזרח שמתקשר ויכול לשאול מה ההנחיות הספציפיות אם הוא גר במקום כזה או אחר, הוא לא יקבל נתונים של רשות מקומית אם התחבורה עובדת או אם קופת החולים עובדת.

סיגל תדהר: המענה הוא לא מפיקוד העורף.

עתניאל שנלר: האם מבחינה מערכתית מקובל עליכם שמי שקובע את הנהלים והסדרים בכל מקום ומקום זאת הרשות המקומית עצמה, בין אם קוראים לזה "ראש הרשות" או "קצין הביטחון של המקום", דוגמת ראש הנקרה או מעלות?

סיגל תדהר: אתה מתכוון מה עובד ומה לא עובד?

עתניאל שנלר: כן.

עתניאל שנלר: האחריות, האם משביתים תחבורה, לא משביתים, איפה נוסעים, איפה לא נוסעים.

סיגל תדהר: זה בדיוק השלב שאני אגיד "שאול אהרון", כי יש התשובה דרך מל"ח.

שאול אהרון: אני ראש חטיבת כוננות והפעלה במטה מל"ח ארצי.

שאול אהרון: אני רוצה להדגיש עניין מסוים.

שאול אהרון: כל הזמן מדברים אנשים כאן, ולא רק כאן, משרדי ממשלה לאחרונה ובמהלך המלחמה הסתתרו סביב זה שמל"ח לא הופעל.

שאול אהרון: מל"ח פעל.

שאול אהרון: לא הוכרז על מצב מל"ח.

שאול אהרון: במצב כזה, כמו מה שקרה עם ההיסעים, גם אם היה מוכרז על מצב מל"ח, זה לא היה נותן שום דבר.

שאול אהרון: היו לנו כל האמצעים לסייע ברגע שהוכרז על מצב מיוחד בעורף באותם אזורים.

שאול אהרון: מה שכן קרה, לא היתה רשות במשרד התחבורה שארגנה את נושא ההיסעים.

שאול אהרון: אם ניקח את נושא הספנות, היתה שם רשות לשעת חירום, שניהלה את כל הכניסה של האוניות לארץ בשעת חירום, אם היא לא היתה בשטח, לא היו נכנסות לפה אוניות ולא היו נכנסים מוצרים חיוניים לארץ.

עתניאל שנלר: עומד בראשו אריה רונה.

שאול אהרון: זה שתפסו כל מיני שריפים מקומיים את ההנהגה שם, זה מכיוון שאנשי הרשות לא היו בשטח.

שאול אהרון: אין חלל ריק.

שאול אהרון: לא היתה רשות כזאת.

שאול אהרון: היום באמת משרד התחבורה הבין שהוא צריך להקים רשות כזאת, אם היא היתה פועלת, הם היו מורגשים בשטח, והם היו נותנים הנחיות.

שאול אהרון: מל"ח, כמו פיקוד העורף, לא עובד מול המפעילים.

שאול אהרון: המפעילים מוגדרים כמפעלים חיוניים של אותה רשות.

עתניאל שנלר: האם הם ברשימת המפעלים החיוניים?

עתניאל שנלר: אם הם ברשימה, האם יכולה להיות בעיה של חוסר כוח-אדם?

עתניאל שנלר: הרי לכאורה אתם יכולים לקחת את הנהגים, והם באים בצו, על-פי חוק.

שאול אהרון: תפקיד הרשות זה גם לראות אם יש חוסר בנהגים בגלל נהגים שפוחדים להגיע לעבודה, לבקש להוציא להם צווי ריתוק, ואנחנו מוציאים להם צווי ריתוק.

שאול אהרון: אבל מי שמפעיל את כל המערכת ומי שאחראי על כל המערכת זה משרד התחבורה.

שאול אהרון: זו הרשות לשעת חירום בנושא ההיסעים.

עתניאל שנלר: משרד התחבורה, בבקשה.

שלמה כץ: אני מנהל אגף בקרה ופרויקטים בתחבורה הציבורית.

שלמה כץ: קודם כול, לגבי רשות ההיסעים.

שלמה כץ: במלחמה הזאת לא נדרשה רשות ההיסעים לפעול, ולו מהטעם שכל הנהלת האגף היתה בעבודה, חיה ומתפקדת, לא היה מצב שהיה צריך רשות אחרת.

שלמה כץ: גופי השגרה פעלו בכל זמן המלחמה.

עתניאל שנלר: שלמה כץ, סליחה שאני עוצר אותך.

עתניאל שנלר: שמענו עכשיו במשך שעה ארוכה שזה לא פעל, ואתה אומר שפעלתם רגיל.

שלמה כץ: מבחינת הגוף שמקבל החלטות פעל באופן שוטף בכל המלחמה.

שלמה כץ: נכון, כמו שיהודה אלבז אמר, שבימים הראשונים לא יכולנו לקבל מידע.

שלמה כץ: נסעתי יום-יום בשעה 13:30 למטה פיקוד העורף ברמלה ולא היה להם מה להגיד לנו.

שלמה כץ: יום-יום היינו שם, יום-יום היתה התכנסות של כל משרדי הממשלה, ולא היה להם מה להגיד.

שלמה כץ: אני מנסה להסביר שנכון שעכשיו אנחנו מקימים את מטה ההיסעים מחדש, אחרי שבעבר היתה כוונה לסגור אותו- - -

עתניאל שנלר: מה הוא שונה מהיום-יום?

שלמה כץ: אם יגייסו אותנו, יהיה מישהו אחר שיצטרך להחליף אותי, אבל עוד לא מגייסים אותנו, מה שיהיה שם שונה- - -

עתניאל שנלר: מגייסים אתכם, מפעילים את המטה הזה או לא, מה יהיה שונה ממה שהיה?

יהודה אלבז: אתה צריך להבין שכיום, לא כמו בנמלים או בספנות, אין רשות תחבורה ציבורית בשוטף.

יהודה אלבז: זאת אומרת, כל מפעיל חי בפני עצמו.

יהודה אלבז: משרד התחבורה הוא גוף מתאם ומפקח, מתכן ומפקח, אבל לא גוף מבצע, לא אחראי על הביצוע, אם האוטובוס של דן או של אגד לא יצא, אני לא אחראי, הם אחראים, ואני מעמיד אותו לדין אם הוא לא ממלא את תפקידו.

יהודה אלבז: אין לי אחריות על ביצוע.

יהודה אלבז: זה המצב בשעת רגיעה.

יהודה אלבז: זה שונה ממנהל התעופה האזרחי, ממינהל הספנות או מכל רשות ממשלתית קיימת.

יהודה אלבז: זה אחד מהדברים שצריך להבין.

יהודה אלבז: משרד התחבורה כן מקים רשות תחבורה ציבורית שתפעל גם בזמן רגיעה.

עתניאל שנלר: אחראית לביצוע?

יהודה אלבז: אחראית לביצוע.

עתניאל שנלר: היא תעבוד לא רק בשעת חירום, אלא גם בזמן רגיעה?

יהודה אלבז: כן.

יהודה אלבז: זה אחד הלקחים הגדולים של משרד התחבורה בכלל, לא רק בשעת מלחמה, ואנחנו כן מקימים רשות.

יהודה אלבז: בשעת חירום, כשמוכרז מצב מל"ח, האחריות עוברת לידי רשות ההיסעים, לידי משרד התחבורה, ואז אנחנו יכולים לקבל החלטות ולתת הנחיות למפעילים, כי אנחנו מוסמכים לכך.

יהודה אלבז: אנחנו מוסמכים, גם כלכלית, לשאת באחריות.

עתניאל שנלר: איך תדע מה קורה בשטח?

יהודה אלבז: זאת שאלה טובה.

יהודה אלבז: אם עוברים לשלב של הפתרונות, מול התארגנות של רשות ההיסעים בשעת חירום של משרד התחבורה, הן הארצית והן המחוזית, תהיה בפיקוד העורף או במערכת הביטחון התארגנות מקבילה של איסוף מידע והעברת הנחיות לדרג המתאים במשרד התחבורה.

יהודה אלבז: אם מי שמקבל הנחיות ימשיכו להיות המפעילים על ידי מערכת הביטחון ולא משרד התחבורה ולא הרשות שמוקמת, הרשות תישאר ללא מעש.

עתניאל שנלר: לא הבנתי.

עתניאל שנלר: אני רוצה להתעקש על הנקודה הזאת.

עתניאל שנלר: אתה אומר שאתה הולך להכין כלים אצלך במשרד, שיוכלו לתת הנחיות אופרטיביות, לא רק פיקוח, אלא גם הנחיות בשעת חירום, אבל אין תוכן לכלים שאתה יוצק אם אחרים לא ייצרו תכנים עבור הכלים האלה.

עתניאל שנלר: זאת אומרת, אם לא תשמע מהרשויות, מפיקוד העורף וכן הלאה, אין שום ערך למה שאתה מקים.

יהודה אלבז: נכון.

עתניאל שנלר: המשמעות, שאם פיקוד העורף לא יהיו עם מוטת שליטה, לדעת בכל מקום מה קורה ולהגיד להם, ברשות ההיסעים או ברשות התחבורה הציבורית העליונה בחירום, המצב יהיה כמו שהוא היום.

עתניאל שנלר: האם אתם מתארגנים לדבר הזה?

סיגל תדהר: הוא אחד מתוך שש שיש למשרד התחבורה, ואנחנו עובדים מול רשות התחבורה העליונה, שזאת הרשות שבראשה יושב גדעון סיטרמן, ואנחנו עובדים מולו.

עתניאל שנלר: מה תגידו לו?

עתניאל שנלר: איזה מידע תעבירו לגדעון סיטרמן?

סיגל תדהר: נערכנו בפיקוד העורף, ואנחנו יודעים להעביר לו את ההנחיות, ואלה גם הנחיות מיגון לטובת התחבורה הציבורית, גם להגיד באיזה אזורים יש כרגע איסור כזה או אחר.

סיגל תדהר: לצורך העניין, גם לא נגענו בזה.

סיגל תדהר: כל האזור שדיברנו עליו לפני זה, שהוא קו עימות, הוא בכלל לא פיקוד העורף, הוא פיקוד צפון.

סיגל תדהר: אנחנו לא נכנסים פה לנישה נוספת, אבל אנחנו נדע להגיד את זה, כי גם לנו כבר היתה הסדרה עם פיקוד צפון, אז גם את הנתונים האלה נדע להעביר, אבל אנחנו לא מדברים ישירות מולו, אנחנו מדברים מול הרשות שלו, וזה ירד למטה.

עתניאל שנלר: אני רוצה להתעכב בנקודה הזאת כנקודת מפתח, הרבה מאוד צירים סובבים סביבה.

צבי ורטיקובסקי: בעיית האיסוף של המידע.

צבי ורטיקובסקי: מי נערך על זה?

סיגל תדהר: מידע על מה?

עתניאל שנלר: למשל, כמו שהעלה קודם גם המשנה למנכ"ל וגם מה שהעלו משרד התחבורה.

עתניאל שנלר: מחליט מישהו שמשעה 11:00 עד השעה 13:00 לא יוצאים אוטובוסים מקרית-שמונה.

עתניאל שנלר: בשעה 11:00 משרד התחבורה לא יודע שברגע זה אין שירות ציבורי בקרית-שמונה.

עתניאל שנלר: האם אתם תדאגו, לא משנה דרך מי, שהם יידעו שמשעה 11:00 עד 13:00 אין תחבורה ציבורית?

סיגל תדהר: אם יהיו מגבלות על אזור, אנחנו נדע להגיד.

עתניאל שנלר: אני רוצה להבהיר את העניין הזה, כי אנחנו בישיבה מסודרת, זה לפרוטוקול.

עתניאל שנלר: פיקוד העורף בעצם מודיע שכל המידע להיבטים תחבורתיים של התחבורה ציבורית באשר לאיסור נסיעה וכן הלאה- - -

סיגל תדהר: זה לא מה שאמרתי.

סיגל תדהר: אנחנו נודיע אם יש אזור מסוים שאנחנו יודעים שהוא נתון להתקפה או שיש מידע כזה או אחר שאנחנו יודעים, שאזור מסוים הוא במגבלה מסוימת, אנחנו נגיד את זה, אבל יש כאן הרבה מאוד נגזרות שכל גוף יצטרך להבין את המשמעויות שלהן ולפרוט אותן, כי פיקוד העורף לא יפרט את המשמעות ולא ייתן הנחיות, למשל, נא לסגור את הדואר או נא לסגור את הביטוח הלאומי, או נא להפסיק את התחבורה הציבורית.

עתניאל שנלר: עדכון סטטוס ביטחוני בשטח ייעשה בשוטף על ידי פיקוד העורף למול ראשות עליונה לתחבורה, שבראשה עומד מנכ"ל משרד התחבורה, והוא יפעיל את מה שהוא רוצה איך שהוא מבין.

סיגל תדהר: הם יצטרכו לגזור את המשמעויות שלהם, כמובן, על-פי נהלים שיש למל"ח ולפיקוד העורף יחד איתם.

יהודה אלבז: דוגמה פשוטה.

יהודה אלבז: אותו נוסע שרוצה לנסוע מנהרייה לחיפה ממתין לאוטובוס איפה שהוא רגיל להמתין לאוטובוס, אבל מישהו במשטרה החליט שאוטובוס לא יוצא משם, שעכשיו מותר לפעול, אבל האוטובוסים ייצאו 300 מטר או 200 מטר מהתחנה המרכזית.

יהודה אלבז: מי מקבל את ההחלטה הזאת?

שלמה כץ: לדוגמה, לא נכנסים לנהרייה.

יהודה אלבז: אוטובוס שבא לחיפה, עוצר 200 מטר לפני הכניסה לעיר, מורידים את כל הנוסעים בהוראת המשטרה.

יהודה אלבז: קצין משטרה עומד במקום ומוריד.

עמיר קינן: זה בדיוק מה שהיה.

שאול אהרון: אחד התפקידים של אותה רשות היסעים שתקום זה לשבת בועדות מל"חיות, ועדות מקומיות, ועדות מחוזיות וועדות פיקודיות.

שאול אהרון: ברגע שהנציג שלכם יישב במקום כזה, שיושב במרכז הפעלה של רשות, הוא יידע מה הולך.

שאול אהרון: אני לא אומר שאתם צריכים לשבת בכל רשות, אבל אם תשבו אפילו ברמה הפיקודית, תדעו מה הולך בשטח.

שאול אהרון: אל תצפו שמישהו אחר יגיד לכם, אתם תהיו שם כמו כל משרד ממשלתי אחר.

יהודה אלבז: המשטרה תודיע לנו לפני זה?

שאול אהרון: המשטרה יושבת בוועדה מקומית, בוועדה מחוזית, בוועדה פיקודית.

שאול אהרון: יש נציג של המשטרה, ואז הוא מעביר לכם מידע.

יהודה אלבז: למה זה לא עבד במלחמה האחרונה?

שאול אהרון: כי לא היתה לכם רשות.

יהודה אלבז: היתה לנו.

יהודה אלבז: היו לנו נציגים בחיפה שעבדו.

שאול אהרון: לא היו לכם נציגים.

שלמה כץ: מפקד העיר נהרייה לא נתן לאנשים להיכנס.

עתניאל שנלר: הוועדה הבינה שהסטטוס שעדיין אין שיח בין משרד התחבורה למל"ח, אפילו לא שיח היסטורי, ודאי לא עתידי.

עתניאל שנלר: נצטרך לראות איך אתם משנים את המצב הזה.

עתניאל שנלר: הרי לא יכול להיות שהוויכוח אם היו או לא היו יהיה שנה אחרי המלחמה, ויכוח עובדתי.

עתניאל שנלר: זה רק אומר שלא הוסקו המסקנות של מבקר המדינה, ואנחנו עדיין רחוקים מהפתרון.

עתניאל שנלר: עוד מעט נסכם את הדברים ברוח הזאת.

אבי גור: כצרכן סופי, כהורים, לנו גם חשוב לתכנן את יום המחרת, והנושא של מרכז מידע שיעבוד 24 שעות- - -

יהודה אלבז: אני אגיע לזה.

אבי גור: הנושא של מרכז מידע שיעבוד 24 שעות, ואם האב מגיע מהעבודה ב-11 בלילה, כי הוא עבד במשמרת כשוטר, הוא גמר ב-22:00, והוא הגיע הביתה ב-23:00, הוא צריך להרים טלפון למקום שייתן לו מענה, ובזמן מלחמה על אחת כמה וכמה.

אבי גור: משרד התקשורת הצליח להקים מוקד אחד גם לפלאפון, גם לבזק וגם לסלקום, והיום אפשר לקבל תשובות.

אבי גור: אין שום סיבה, על אחת כמה וכמה בזמן מלחמה, שלא יהיה מוקד אחד שייתן מענה בנושא הזה.

עתניאל שנלר: אמר לי יהודה אלבז, שהוא יתייחס לזה מיד, שהשאלה ששאלת עכשיו היא לא במידע השוטף, אלא באירועים שמכאן ועכשיו.

עתניאל שנלר: יש צפי להפגזה בעוד שעתיים, אז גם אם בערב טלפנת זה לא בהכרח יעזור, אבל אתה בוודאי מתכוון לדבר נכון, לקשר בין המסיעים עצמם.

אבי גור: לצרכן הסופי.

אבי גור: לא מספיק שהם מעודכנים ביניהם.

יהודה אלבז: כהפקת לקחים ראשונה מהמלחמה האחרונה כן חידשנו את הפעילות של מטה המל"ח הארצי, של המטות האזוריים, המטרופוליניים של מל"ח, ואני כמוכם, כולי תקווה שכל המידע יגיע אל המטות האלה בכל עת ולא רק כשמוכרז מצב מל"ח, על מנת שנוכל לתפקד בצורה טובה, ואנחנו, לפחות בתרגיל, האחרון וידאנו שזה עובד, וזה עובד.

יהודה אלבז: אם המידע מגיע למטה, המטה יודע להתמודד עם המטלות, יודע להתמודד עם המצבים.

יהודה אלבז: וידאנו שזה עובד, רק צריך לקוות שביצירתיות הישראלית לא יימצאו דרכים לעקוף את המטות האלה, וזה יעבוד בצורה מסודרת.

יהודה אלבז: אין ספק שאם מצד מערכת הביטחון תהיה העלאה חזרה של כל המידע אל המטות שעובדים מולנו, הדבר יתפקד.

יהודה אלבז: המצב השני שצריך להביא בחשבון הוא מצב של יכולת לתת הנחיות.

יהודה אלבז: במצב חירום, כשמוכרז מצב חירום, האחריות הכלכלית ברורה, כשלא מוכרז מצב חירום, האחריות הכלכלית לא ברורה – מי יפצה את המפעיל על הפסד ההכנסה שלו, האם מותר לו לצמצם את השירות, אסור לו לצמצם את השירות, האם משרד התחבורה יכול לתת הנחיה למפעיל לא לצמצם את השירות ואני אשא באחריות הכלכלית הזאת, או לא.

יהודה אלבז: המצב הזה לא ברור מספיק כשלא מוכרז מצב חירום, וראינו את זה במלחמה האחרונה, שעד היום יש עדיין ויכוחים על הפיצויים, אם הם מגיעים למפעילים או לא.

יהודה אלבז: הנושא הזה חייב להיפתר, למרות שהוא לא משפיע בתכל'ס על השירות שיינתן.

יהודה אלבז: כמערכת, עד עכשיו לא ניתן לו פתרון.

יהודה אלבז: הנושא של המידע.

יהודה אלבז: הפקנו לקחים בצורה מסודרת מאוד מהמלחמה האחרונה, והחלטנו להקים מרכז מידע ארצי לתחבורה ציבורית, שבו ירוכז כל המידע של כל המפעילים.

עתניאל שנלר: רק בזמן חירום?

יהודה אלבז: המרכז הזה יופעל גם בזמן רגיעה.

יהודה אלבז: הוא ייתן תשובות טובות לגבי השימוש בכל המפעילים, וכל אזרח יוכל לקבל מידע, הן באון-ליין והן במצב מתוכנן.

יהודה אלבז: במקביל, כמו שידוע לרובכם, כמעט בכל האוטובוסים בארץ כבר מותקנים מכשירי GPS, ונוכל לעקוב באון-ליין על הפעילות שלהם.

יהודה אלבז: זה ישפר לאין ערוך את המצב בזמן חירום.

יהודה אלבז: השליטה על המיקום של האוטובוסים בזמן אמת וריכוז המידע במקום אחד יאפשר לתת לאזרחים, גם בזמן מלחמה, תשובות טובות מאוד, ומה שעובד בדרך כלל בזמן רגיעה, יעבוד בצורה טובה בזמן חירום.

יהודה אלבז: אין לנו ספק בכך שזה יעבוד, ואני מקווה שבתוך שנה, שנה וחצי מקסימום, כבר יהיה מרכז שמתפקד, כבר התחלנו בפעילויות להקמת המרכז ותקצבנו אותו בצורה מסיבית.

עתניאל שנלר: איפה יהיה המרכז שלו?

יהודה אלבז: המרכז יהיה ממוחשב.

עתניאל שנלר: על בסיס איזה מידע?

עתניאל שנלר: אגד תהיה חשופה?

עתניאל שנלר: אפשר יהיה להתקשר לאגד מכל הקווים והיא תיתן שירות לכולם?

יהודה אלבז: בוודאי.

יהודה אלבז: אין שום בעיה עם זה, יהיה מרכז מידע ארצי, אבל לא נמנע מרכזי מידע מקומיים.

עתניאל שנלר: באחריות מי מרכז המידע הארצי?

יהודה אלבז: משרד התחבורה.

יהודה אלבז: משרד התחבורה לוקח אחריות על הקמת המרכז הארצי ועל המידע שיופץ?

עתניאל שנלר: אחריות כל מפעיל לעדכן את המרכז הזה?

יהודה אלבז: כל מפעיל יחויב בתקנות ובהנחיות לעדכן את מרכז המידע, הוא יחויב לעדכן על כל מה שקורה, ואין שום בעיה עם זה.

יהודה אלבז: זה אפשרי, זה קל מבחינה טכנית.

יהודה אלבז: אני נקווה שעד שנה וחצי מקסימום המרכז הזה יפעל, כבר התחלנו בפעילויות של ניתוח מערכות ותקצוב.

יהודה אלבז: אני חושב שזה ייתן הרבה תשובות.

יהודה אלבז: זה לא ייתן תשובה לבן אדם שאין לו אוטובוס לנסוע.

יהודה אלבז: אני חוזר פה להערות של ארגון ההורים הארצי, אני חוזר למה שאמרתי פעמים מספר, ואני מתנצל שאני חוזר על זה – הסעת התלמידים באחריות הרשויות המקומיות ולא על משרד התחבורה.

יהודה אלבז: מערכת התחבורה הציבורית רוצה ומתארגנת לתת תשובות להסעת תלמידים, מתי שאפשר לעשות את זה ומתי שזה משתלב עם הפעילות השוטפת של התחבורה הציבורית, ואנחנו עושים את המקסימום.

יהודה אלבז: אני חושב שהחברות עושות כמיטב יכולתן לתת שירות טוב לתלמידים.

יהודה אלבז: עם זאת, האחריות הפורמלית של הסעת התלמידים היא על הרשות המקומית, לא נבוא במקומה להתמודד עם השאלה.

יהודה אלבז: אם הוכרז מצב חירום אנחנו בדיוק יודעים מה לעשות, כל אחד יודע בדיוק מה לעשות.

יהודה אלבז: כל עוד לא מוכרז מצב חירום, הסעת התלמידים היא על ראש הרשות, התחבורה הציבורית תיתן לו את התשובות שאנחנו מסוגלים לתת לו במסגרת ה-30% או ה-50% או ה-70% היערכות שאנחנו נערכים לפעול, אבל זה לא יהיה כרגיל, כי בסופו של דבר, אם יש מעט אוטובוסים וצריך לשרת קודם את המפעלים החיוניים, יש להניח שאוטובוסים לתלמידים יבואו אחר כך, אלא אם כן מישהו אחר מתארגן לתת את התשובות האלה.

יהודה סקר: האם נציג בכיר של משרד החינוך יישב באותה ועדה שאתם מקימים?

יהודה אלבז: לא.

אבי גור: למה לא?

עתניאל שנלר: אנחנו לא עוסקים כאן עכשיו בהצעות פתרון.

עתניאל שנלר: אנחנו מעלים את השאלות.

יהודה אלבז: אנחנו ניתן תשובות כמה שאנחנו מסוגלים לתת במסגרת ההיערכות שלנו, ופה ציינו החברות שיש לנו תוכניות ל-30%, ל-50%, ל-70% פעילות, לפי התרחישים שנקבל, בהנחה שנקבל תרחישים.

יהודה אלבז: במלחמה האחרונה, כפי שאתה יודע, קיבלנו תרחיש 100%, הכול פועל כרגיל, מה שלא היה נכון בשטח.

יהודה אלבז: צריך כאן להתמודד עם החצי חירום הזה.

צבי ורטיקובסקי: סליחה על שאלת הביניים.

צבי ורטיקובסקי: אתה אומר ש"אם נקבל", אנחנו נמצאים היום למעלה משנתיים אחרי המלחמה.

צבי ורטיקובסקי: עדיין לא קיבלתם תרחישים?

יהודה אלבז: קיבלנו תרחישים, אנחנו נערכים לתרחישים.

צבי ורטיקובסקי: האם יש תרחישים מעודכנים שאתם נערכים אליהם?

יהודה אלבז: אין שום בעיה, ראינו את זה בתרגיל האחרון, ואנחנו מאורגנים.

יהודה אלבז: אני מקווה שנקבל על זה הנחיות.

שאול אהרון: בנושא התרחיש.

שאול אהרון: היה תרחיש ייחוס מל"חי עדכני לכלל המשק, מתרחיש הייחוס המל"חי הזה נגזרים תרחישי ייחוס ענפיים, כל גוף עושה את תרחיש הייחוס הענפי של אותו גוף, והוא בונה רמות שירות.

שאול אהרון: לפני כן הוא קובע את רמות השירות שאליהן הוא בונה את עצמו, ואז הוא עושה את תרחיש הייחוס הענפי.

שאול אהרון: כרגע רשויות החירום עובדות על הייחוס הענפי, כרגע אין תרחיש ייחוס ענפי לכלל הרשויות, הן אמורות להגיש לנו את זה בתוך חודשיים מהיום.

שוקי אהרונוב: אנחנו שוכחים שזו לא המלחמה הקלסית, כשבעורף מתנהל, למשל, 50% לפי מה שקבענו, ובחזית נלחמים, והכול מתנהל במשך חודש, חודשיים.

שוקי אהרונוב: פה יש לנו מצב שונה.

שוקי אהרונוב: בקרית-שמונה בשעה 11:00 עובדים בתוכנית 50%, ואי אפשר להוציא, בנהרייה קבעו 20%, לא מספיק גם 50%.

שוקי אהרונוב: זאת אומרת, המפעילים בשטח צריכים להיות ערניים, לראות את הכמויות ואת התנועה.

שוקי אהרונוב: זה לא עניין שיתקשרו בערב למרכז מידע כמו שכבודו רצה לברר אם מחר בבוקר הוא יוכל לנסוע בשעה 07:00 לאוניברסיטה, זה לא היה כך בשטח.

שוקי אהרונוב: אני רוצה להוסיף את השינוע של אנשים.

שוקי אהרונוב: אם ציר נהרייה היה סגור, אנשים שרצו להגיע מחיפה לקרית-שמונה, הם נסעו דרך עפולה.

שוקי אהרונוב: בכל מקום היה פקח, היה מנהל וידענו לשנע את האנשים.

שוקי אהרונוב: זה מלחמה, אי אפשר להגיד במידע שמחרתיים בשמונה הוא יכול לנסוע לירושלים, זה בפירוש לא, זה נקודתי, שעה אחרי שעה.

צבי ורטיקובסקי: נתקלנו בזה שפיקוד צפון נתן הוראות שונות מפיקוד העורף.

צבי ורטיקובסקי: האם הבעיה נפתרה?

צבי ורטיקובסקי: קודם דיברת על הידברות שלכם עם משרד התחבורה.

צבי ורטיקובסקי: אם ההידברות שלכם תהיה לדוגמה בין פיקוד הצפון ישירות למשרד התחבורה, כמו שקרה, ההנחיות יהיו עוד פעם שונות.

סיגל תדהר: היה דיון לפני שבועיים כחלק מהדוח, דיברנו על היחסים בין פיקוד העורף לפיקוד צפון, וזה הוסדר.

צבי ורטיקובסקי: גם לעניין התחבורה?

סיגל תדהר: הוסדר כל נושא חלונות הזמנים, כל נושא התיאום עם פיקוד העורף, הנחיות המיגון לאוכלוסייה ובכלל.

עתניאל שנלר: לפני שאני אסכם עוד שאלה לתחבורה מל"ח, קשורה להיסעים שאינם תחבורה ציבורית.

עתניאל שנלר: האם קיבלתם החלטה לגבי נושא שינוע דלק וגז?

עתניאל שנלר: האם זה יהיה משרד התחבורה או משרד האנרגיה?

שאול אהרון: שינוע הדלקים זה עדיין במשרד התחבורה.

עתניאל שנלר: בתשובה למשרד מבקר המדינה במאי 2007, קרי, לפני שנה, הודיעו ראש מל"ח ומשרד התחבורה כי נעשית עבודת מטה בשיתוף מנהל הדלק והגז במשרד התשתיות לבחינת אפשרות להעביר את הטיפול הכולל בנושא אספקת דלק בשעת חירום לאחריות מינהל הדלק והגז של משרד התשתיות.

עתניאל שנלר: אני מבין מתשובתך שעבודת המטה השאירה את העניין- - -

שאול אהרון: עדיין לא הסתיימה.

עתניאל שנלר: אני רוצה לנסות לסכם.

עתניאל שנלר: אני אנסה לברור את מילותי בקפידה רבה, על מנת שלא ייפגעו, כי אני מרגיש שאנחנו רחוקים מאוד מלקבל מענה אמיתי ומלא.

עתניאל שנלר: צריך לזכור שהתרחיש שהיה הוא תרחיש קטן, הוא תרחיש מצומצם, רק בחזית הצפון, ואם מערכת התחבורה לא תכין את עצמה לתרחיש של שתי חזיתות, ממש ולאורך זמן, כל מה שאמרנו, כאילו לא אמרנו, כי כל בעיה שנפתרת תוך כדי הליכה, ויהיה בסדר, ועוד יומיים זה ייפתר, הדברים האלה לא יעבדו.

עתניאל שנלר: כל אזרח במדינת ישראל מבין שצריך להתכונן לתרחישים יותר מורכבים ממה שהיה במלחמה האחרונה.

עתניאל שנלר: אני מעז לומר את הדבר הזה גם כחבר ועדת החוץ והביטחון העוסקת בשאלה הזאת יום-יום ושעה-שעה, לכן תרחיש הייחוס צריך להיות הרבה יותר מחמיר מאשר התרחישים המצומצמים שקיימים.

עתניאל שנלר: תחבורה זה תקשורת, והתקשורת בין המערכות, כעולה מדוח מבקר המדינה, עדיין אין פתרון שנראה לקראת סיום.

עתניאל שנלר: כשמדברים על החלטה להקים רשות עליונה לתחבורה, אני קצת מכיר את המערכת, ואני לא אטעה אם אומר שנדמה לי שייקחו ודאי חברת ייעוץ שתיתן רעיונות איך לעשות את זה, ייצאו למכרז, תבוא החברה ותיתן רעיונות ויהיו מסקנות, וילכו לנציב שירות המדינה, ואולי גם יקבלו תקני כוח-אדם, ובשנת ה-70 למדינה, עדיין לא תהיה לנו רשות.

עתניאל שנלר: אני סבור שאם משרד התחבורה רוצה לענות על מה שכתוב כאן בדוח, אנחנו מתייחסים לדוח, צריך להקים לאלתר את אותה רשות ולפתח אותה ולטפח אותה עם הזמן, ולא לחכות לעבודת מטה כזאת או אחרת, ולא בכדי שאלתי על נושא השינוע של דלק וגז, כי ידעתי שאין עדיין תשובה, כי ידעתי שהתשובה שלפני שנה היתה גם לפני שנתיים, שלוש וארבע, כי ידעתי, כי עסקתי בשאלה הזאת כשעוד עבדתי במשרד התחבורה לפני 20 שנה, באותה עבודת מטה, מי יהיה אחראי על מה, ואותה שאלה תהיה גם בדוח הבא.

עתניאל שנלר: לכן, להערכתי, צריך לקבל החלטות גם אם הן לא ב-100%, אבל להפעיל את המכניזם.

עתניאל שנלר: אני מצפה שכאשר ראש הרשות, מנכ"ל משרד התחבורה, שהוא מנכ"ל מצוין, יהיה כאן בוועדה, במהלך כנס הקיץ, בתוך כ-60 יום, כשנעשה ישיבה מסכמת עם המבקר וכל צוותו ועם חברי הכנסת וכל ועדת המשנה ועם מנכ"ל משרד התחבורה, ואולי עם שר התחבורה וכל השאר, השאלות יהיו ברורות מאוד, מה נגמר, לא מה הבעיות.

עתניאל שנלר: שם לא נחזור על הבעיות.

עתניאל שנלר: אין עדיין רשות עליונה לתחבורה, אין עדיין מבנה, או לא שמענו עליו, אין עדיין תשובה לשטח ברמה הקונקרטית מול הרשות, יש תשובה תיאורטית, אולי מעשית, של פיקוד העורף, כמערכת מול מערכת.

עתניאל שנלר: הבעיות שעלו כאן הן לא בהכרח רק מערכת מול מערכת, זה השטח מול המערכות.

עתניאל שנלר: צריך לחבר כאן את המערכות השלטוניות עם המפעילים והצרכן הסופי על כל המשמעויות, ולא בכדי מר סקר שאל על הקשר בין משרד החינוך, תחבורה ורשות מקומית, כי ככלות הכול, הצרכן הסופי לא מעניין אותו שהרשות היא האחראית להסעת תלמידים, על אף שזה נכון, אותו מעניין לדעת אם הילד ילך לבית הספר או לא ילך לבית הספר, בשביל זה הממשלה היא הגוף המאחד את כל הגופים הממלכתיים, והיא צריכה לתת את הפתרון לדבר הזה.

עתניאל שנלר: בישיבה הבאה נצטרך לראות הנחיות קבועות למפעילים, פקע"ר בהיבטי הביטחון, מל"ח בהיבטי גיוסים, שעת חירום, הפעלה, תחבורה ואופי ההפעלה, וההנחיות יצטרכו להביא בחשבון שהגדרת המצב הסטטוטורי במדינת ישראל זה תמיד הבעיה והתירוץ, כי אנחנו נמצאים בשעת חירום, אז אנחנו מכריזים על אזור מיוחד, האם זה ייכלל במערכת או לא ייכלל.

עתניאל שנלר: במלחמה לא הופעל מל"ח כמל"ח ארצי, אבל מערכות מל"ח הופעלו אל מול צווים, אל מול צרכים.

עתניאל שנלר: בעיני לפחות, שלא הוכרז מצב כזה או אחר, כשבשטח יש בעיות, היא תשובה רעה מאוד, היא תשובה רעה מאוד לאזרח, לביטחון מדינת ישראל, לתושבים, לנוהל הנורמטיבי היומיומי.

עתניאל שנלר: לכן בעינינו, אני חושב שזאת גם רוח המבקר, השאלה היא לא מה הוכרז פורמלית, אנחנו במצב חירום מאז 1948, מצב מיוחד בעורף היום נמצא בעוטף עזה לתקופה X, מחר הוא ישתנה, זה לא ייתן מענה לצורך של האזרחים.

עתניאל שנלר: צריך להיכנס בנהלים גם למצבים מיוחדים שהיום אנחנו יודעים, מהמלחמה יודעים, אני משוכנע במאה אחוז שמי שכותב היום את ההנחיות לא התייחס לשאלה שהעליתם, לפינוי משפחות חינם, לא חינם, למצבים מיוחדים.

עתניאל שנלר: שחקו סימולציה, תעלו את השאלות האלה, אנחנו כבר יודעים מה הבעיות, לא צריך להמציא אותן.

עתניאל שנלר: נושא נוסף שעלה זה מידע לנוסעים.

עתניאל שנלר: אני מעריך שבעוד חודשיים התשובה של מרכז מידע תהיה אותה תשובה כמו שיהודה אלבז נתן עכשיו, מטבע הדברים.

עתניאל שנלר: זאת עבודת מטה, צריך לגמור את המפרט ולראות מי עושה את זה, מינהלת, לא מינהלת.

יהודה אלבז: אנחנו כבר אחרי.

עתניאל שנלר: יהיה מכרז.

יהודה אלבז: גם בזה אנחנו אחרי.

עתניאל שנלר: יש כבר תקנים בוודאי.

עתניאל שנלר: ..

יהודה אלבז: אין עוד תקנים.

עתניאל שנלר: יש בוודאי שיתוף פעולה עם המפעילים מכוח החוק או מתוך כוחות אחרים, אין ספק שהכול בסדר.

עתניאל שנלר: ברור לי שהכול בסדר, ואתם יודעים כמוני שלא הכול בסדר.

עתניאל שנלר: והדבר הזה לא יספק, אותי לפחות, בישיבה הבאה.

עתניאל שנלר: השאלה של אחריות כלכלית, צדקת, היא שאלה נכונה מאוד, היא לא שאלה של האזרח, היא שאלה שצריכה להיפתר בין הרשויות, בדיוק באותו תפר של מה המצב, האם יש פיצוי כלכלי למפעיל, כן או לא.

עתניאל שנלר: היום, בעידן ההפרטה, כשכל עסק הוא עסק, צריך לדאוג מי משפה את מי שמוציא את העלויות מעבר, אבל זה צריך להיות במכרז, ובמכרז האחרון שיצא זה לא נכנס, על אף שהמכרז האחרון שיצא היה אחרי המלחמה, כשידעו כולם מה היו תוצאות המלחמה, ואין במכרז, ולו משפט אחד, על נושא מצב חירום, בכל הספר הגדול של המכרז האחרון, וכמו שאני מכיר זה גם לא יהיה במכרזים הבאים.

עתניאל שנלר: זה חלק מתנאי ההתמודדות.

עתניאל שנלר: כמו שהפריטו את אל-על והיו צריכים לתת פתרון לנושא של הסעה ותובלה אווירית או לנושא של הבאת דלקים לארץ בנושא ספנות, צריך לתת תשובה במכרזים בעידן ההפרטות למצבים מיוחדים כאלה ואחרים.

עתניאל שנלר: המבקר דיבר על הצורך בסקר, ולא נאמר שנעשה סקר לגבי מיגון נוסעים בתחנות מרכזיות.

עתניאל שנלר: הפתרון שהעלינו כאן בנושא של אוטובוס-נהג, פיזור לבית ולינת לילה, הוא פתרון ראוי וכדאי להציג אותו.

עתניאל שנלר: נדמה לי שחידדנו פעם נוספת את תוקפו האמיתי של דוח מבקר המדינה שהוא דוח חשוב מאוד גם בתחבורה הציבורית.

עתניאל שנלר: לא שמענו בשלב זה תשובות מספקות, לפחות לא לדידי.

עתניאל שנלר: עוד שלושה דברים בדעתי לעשות, אני אומר את זה לנציג משרד המבקר, אני אומר את זה לפרוטוקול ולכם, משרד התחבורה.

עתניאל שנלר: בדעתי להוציא מכתב מסכם מטעם הוועדה למנכ"ל משרד התחבורה בהיותו ראש הרשות העליונה לתחבורה במצב חירום, ובו אני ארשום את ההתייחסות שלנו לגבי כל פעילות ועדת המשנה עד כה, עם הדברים שבהם יש עוד פערים מהותיים.

עתניאל שנלר: ואם יהיה צריך נקיים איתו עוד ישיבה מצומצמת על מנת שהדברים לא יישארו תלויים באוויר.

עתניאל שנלר: אנחנו נזמן ישיבה גדולה לפני הפגרה הבאה, שבה ישתתפו כולם, נזמין גם את השר.

עתניאל שנלר: זאת לא תהיה ישיבה שבה נדבר על בעיות כלשהן.

עתניאל שנלר: אני מראש אומר למשרד התחבורה, אל תכינו לי מה היו הבעיות, כי לא נחזור לזה, את הבעיות אני אציף.

עתניאל שנלר: אני רוצה לשמוע רק פתרונות, אם זה לא יספק, נעיר את תשומת לב השר לעניין ונמשיך לעקוב, כי מה שעומד בראש סדר העדיפויות שלנו זה ביטחון אזרחי מדינת ישראל, ומשום שמשרד התחבורה הוא משרד מצוין, והמפעילים הם באמת טובים, אין שום סיבה בעולם שמשרד מצוין ומפעילים טובים לא יתנו, גם בשעת חירום, שירות כמו שצריך לציבור.

עתניאל שנלר: תודה רבה, הישיבה נעולה.