ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 415, 2008-05-06 12:30

מיכאל מלכיאור: אנו פותחים את הישיבה השניה של היום.

מיכאל מלכיאור: קיימנו כבר מספר פעמים דיונים פה בוועדה עם אותם אנשים, ומאד התרענו על מצב הסגל הזוטר; עצם השם אומר שיש פה משהו שאפשר להתייחס אליו כאל זוטר.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש שיהיה שקט.

מיכאל מלכיאור: אפשר לשבת ליד השולחן, וזה אותו מחיר.

מיכאל מלכיאור: כך תוכלו גם להיות חלק מהדיון, ואני בטוח שיש לכם מה לתרום.

מיכאל מלכיאור: כאמור, אנו התרענו, וגם נציגי הסגל הזוטר, שהיו פה בעיצומה של שביתת המרצים הלא זוטרים, אמרו שעלול להיות מצב שיום שאחרי שתיגמר השביתה הזאת תתחיל השביתה הבאה.

מיכאל מלכיאור: הדברים עלו גם בישיבה שהיתה עם שרת החינוך, ושרת החינוך לקחה על עצמה יחד עם ראשי האוניברסיטאות ונציגי הסגל הזוטר לנסות להגיע להסדר של הדבר כדי שלא נהיה במצב שאנו נמצאים בו היום.

מיכאל מלכיאור: אני מבין גם שהיה נסיון של שרת החינוך, גם בשותפות עם ות"ת, להגיע לנוסחאות פשרה.

מיכאל מלכיאור: היתה תקופה ארוכה שלא היה דיון בכלל עם ראשי האוניברסיטאות, ואחר כך כן היה דיון אבל אולי לא דיון אמיתי אלא פגישות.

מיכאל מלכיאור: אני די מאוכזב כאשר יש מצב כזה שראשי האוניברסיטאות לא נמצאים פה, ואני חושב שזה לא כל כך תקין.

מיכאל מלכיאור: באים מתי שצריכים.

מיכאל מלכיאור: כנראה שחושבים שלא צריכים לבוא לנושא הזה, ואני חושב שזה קצת לא בסדר.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שזה בגלל ערב יום הזכרון ונלמד זכות על ראשי ור"ה, אבל זה דיון עם הרבה השלכות.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שיש פה מנכ"לים או אנשים שמייצגים את ור"ה פה.

מיכאל מלכיאור: יש פה מנכ"ל אחד, אבל הוא מנכ"ל חשוב שיכול לייצג את כל עמדת ור"ה.

מיכאל מלכיאור: חברת-הכנסת זהבה גלאון, שכל הזמן גם מדברת איתי על הנושא הזה, ביקשה שנתכנס תוך כדי הפגרה.

מיכאל מלכיאור: ברור שכאשר יש דברים דחופים, אנו מתכנסים בפגרה.

מיכאל מלכיאור: לא אאריך בדברי הפתיחה ואתן את רשות הדיבור לחברת-הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, ברצוני להודות לך על כינוס הישיבה.

זהבה גלאון: אתה עוסק בנושא הזה לא אחת.

זהבה גלאון: ישיבה זו מתכנסת על רקע הפיצוץ במשא ומתן בין נציגי הסגל הזוטר - אתה צודק בהגדרה שהמלים "סגל זוטר" מבליעות בתוכן או מסבירות אולי את כל ההתייחסות למצב שאנו נמצאים בו - לבין ועד ראשי האוניברסיטאות.

זהבה גלאון: ברצוני להתחיל מהסוף ולבקש שאלה אולי תהיינה ההחלטות ולתת את זמן הדיבור לנציגי הסגל הזוטר שיבהירו בדיוק היכן הדברים עומדים.

זהבה גלאון: ברשותך, הייתי רוצה שהוועדה הזאת תקבל החלטה שבמסגרת הדיונים בין אנשי הסגל הזוטר וועד ראשי האוניברסיטאות יצורפו לדיונים נציגי הות"ת שהם אלה שגיבשו את מתווה הפשרה או מתווה השרה, ואינני יודעת מהו השם הנכון או מהי הדרך הנכונה להגדיר זאת.

זהבה גלאון: בנוסף, אם אפשר לקבל כהצעת החלטה, אני מבקשת שתהיה קביעת לוח-זמנים לסיום המשא ומתן שכן אי-אפשר למשוך את זה.

זהבה גלאון: יש חשש של סטודנטים רבים מאיבוד שנת לימודים בעיקר אחרי השביתה הגדולה של אנשי הסגל הבכיר.

זהבה גלאון: אני חייבת להודות, וזאת על סמך קריאה ועל סמך דיבורים עם אנשי הסגל הזוטר, שאחד הדברים שמקוממים, אם אני מבינה נכון, הוא שנציגי ור"ה מסרבים לקבל את המתווה הזה כי מדברים על עלות גבוהה; מדובר על משהו שקרוב ל-60 מליון שקל בהנחה שהמתווה הזה מתקבל.

זהבה גלאון: אם אני עושה איזה שהוא ניתוח, זה עשירית בהשוואה לסיכום שהושג עם הסגל הבכיר, כאשר דרך אגב אני בעד הסיכום שהושג עם הסגל הבכיר ואין עיני צרה אלא להפך - חשבתי שזה יהיה נכון.

זהבה גלאון: אני חושבת שהגיע הזמן להפסיק את המצב המחפיר הזה.

זהבה גלאון: אני יכולה לספר לכם באופן אישי שבני נחשב כסגל זוטר בטכניון ואינני יודעת כמה הדבר הזה חל לגביו.

זהבה גלאון: לגבי חבריו שעובדים שמונה חודשים בשנה בתנאים פוגעניים, כשהסגל הזוטר, המרצים מהחוץ, הופכים לעובדי הקבלן של האוניברסיטאות שמתנהגות כמו עסק כלכלי לכל דבר- - -

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: הם עובדי קבלן.

זהבה גלאון: הם עובדי קבלן לכל דבר.

זהבה גלאון: אנו מדברים על כ-5,000 מורים שנמצאים היום בכ-2,000 תקנים.

זהבה גלאון: אחר כך אנו מתפלאים שדוקטורנטים צעירים בורחים לחו"ל.

זהבה גלאון: הם עובדים שמונה חודשים ללא זכויות בארבעת החודשים האלה, ועל כל ההשלכות כבר נאמר לא אחת אצלך בוועדה.

זהבה גלאון: אסיים כאן ואגיד שאני חושבת שאחד הדברים שמחובת הכנסת לעשות, וזה המסר שצריך לעבור לוועד ראשי האוניברסיטאות, הוא שהכנסת לא יכולה לסבול עוד פעם שיבושים בלימודים באוניברסיטאות וחשש לאיבוד שנה אקדמית, אם באמת יפתחו בשביתה, ואני לא יודעת לגבי זה ונשמע עכשיו.

זהבה גלאון: זה בלתי מתקבל על הדעת.

זהבה גלאון: אדוני, בזה אני רוצה לסיים ולהודות לך.

מיכאל מלכיאור: חבר-הכנסת אלכס מילר, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: לאחר מכן נשמע כמובן איפה זה בדיוק עומד ומה אנו יכולים לתרום לפתרון.

מיכאל מלכיאור: אינני רוצה סתם לקבל החלטות.

מיכאל מלכיאור: אנו לא רגילים לזה, לפחות לא בשנתיים האחרונות, שהתקבלו פה החלטות שאחר כך עושים כל אחד מה שבא לו.

מיכאל מלכיאור: לא לשם כך אנו יושבים פה, אלא כדי לפתור את הדברים.

אלכס מילר: אני מחזק את דברי חברת-הכנסת גלאון.

אלכס מילר: הייתי רק מוסיף, שבאותם משאים ומתנים שמתנהלים הייתי מצפה לראות נציגות של משרד האוצר, כי לחלק מהקיצוצים האחרונים בחמש השנים האחרונות שהיו בהשכלה הגבוהה יש את ה-link הישיר לכל עניין המשכורות והשכר של סגל בכיר וסגל זוטר.

אלכס מילר: בסופו של דבר, אם האוצר לא יבוא עם ההכרזה החד-משמעית על תוספת תקציבית משמעותית להשכלה הגבוהה, אנו עוד נראה הרבה מאד שביתות וכל מיני אי-סדרים בפתיחות שנות הלימודים, כלומר גם סמסטר ב' וגם שנת הלימודים הבאה.

אלכס מילר: שמענו את פרופסור מגידור בוועדת הכספים לפני כשבוע שכבר הצהיר שכנראה ששנת הלימודים החדשה לא תיפתח בגלל שחסרים תקציבים.

אלכס מילר: הגיע הזמן שמשרד האוצר יחד עם המועצה להשכלה גבוהה יקבעו את התכנית המסודרת להחזרת התקציבים.

אלכס מילר: אני חושב ששביתת הסטודנטים בצורה כזו או אחרת תצליח איכשהו להגיע להסכם, להוספת תקציבים, אבל זה תלוי באותה הרפורמה ששוחט הציע שאינני יודע איפה היא נמצאת היום, ולדעתי היא גם קבורה לעוד הרבה מאד זמן בממשלה.

אלכס מילר: כמובן שקביעת הזמנים היא דבר חשוב מאד.

אלכס מילר: רק בשבוע הבא מתחיל סמסטר ב', ואינני חושב שהאקדמיה הישראלית יכולה היום להרשות לעצמה אי-סדרים בפתיחתו.

אלכס מילר: אחרי מלחמת לבנון הגענו למצב שמבחינת הסטודנטים הלימודים אינם כסדרם, והגיע הזמן שכל הנושא הזה יסודר ואנו לא נראה כל פעם משהו אחר אם זה סטודנטים, נשיאים, זה סגל בכיר או סגל זוטר.

אלכס מילר: הגיע הזמן באמת לעשות סדר בנושא הזה, כי זהו המשאב העיקרי שיש למדינה וכל מה שקורה בנושא ההשכלה הגבוהה - אסור שזה יעבור ככה כמו שנמצא היום.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, כמו שהגענו למצב שכאשר הסגל הבכיר שבת והסטודנטים נפגעו משמעותית בסמסטר א', אני חושב שיש לנו הזדמנות כוועדת חינוך להתערב בעניין הזה ולמנוע את כל האי-סדרים בפתיחת סמסטר ב'.

אלכס מילר: אם הגופים לא מצליחים להגיע להסדר, אולי אנו יכולים להציע איזה שהוא מתווה שאיתו הסגל הזוטר יכול לפתוח את סמסטר ב' כסדרו.

מיכאל מלכיאור: טוב שהזכרת את זה, אך לא ניכנס לכל המצב הכלכלי של האוניברסיטאות וכל האי-טיפול בוועדת שוחט.

מיכאל מלכיאור: אנו גם הגוף היחידי.

מיכאל מלכיאור: לא שאני רוצה לדבר על ועדת החינוך פה, אבל זה היה "הו-הא, הו-הא" לגבי ועדת שוחט והיו צריכים לגמור מהר את העבודה כי המשבר כל כך עמוק וגדול ודחקו בוועדה לגמור זאת תוך חודשים ספורים, ואם זכור לי נכון גמרו בסוף יוני.

מיכאל מלכיאור: קיימנו סדרת ישיבות בוועדת החינוך על הנושא.

מיכאל מלכיאור: נדמה לי שמסוף יוני, ועכשיו תחילת מאי, עוד לא עלה בכלל פעם אחת על שולחן הממשלה שום דבר.

מיכאל מלכיאור: זה כאילו אין שום דבר.

מיכאל מלכיאור: זה ברור לגמרי שכך לא עובדים, אבל אנו לא נטפל - - -

זהבה גלאון: מסתבר שכן.

מיכאל מלכיאור: לא נדבר על זה עכשיו, כי זה רחב מדי ואינני רוצה לפטור את עצמנו מטיפול במשבר הנוכחי שגם על זה אנו כבר חוזרים הרבה פעמים ומתריעים לגבי הגעה להסכם.

מיכאל מלכיאור: ברור שהסיפור הזה של עובדי קבלן, כמו שאמרה בצדק חברת-הכנסת זהבה גלאון, בו מעסיקים אנשים במשך שנה ומפטרים אותם ומעסיקים אותם שוב בשנה לאחר מכן כל הדברים האחרים כמו חוסר התנאים זה דבר מאד משפיל ומאד לא ראוי.

מיכאל מלכיאור: לכן, אני מבין שבאה גם הצעת הפשרה.

מיכאל מלכיאור: אנו כמובן רוצים לשמוע את ור"ה, המל"ג וכולם.

מיכאל מלכיאור: אבל, קודם, ברצוני לשמוע את מי שמייצג - הפורום המתאם של הסגל הזוטר.

שיאון קורן: אני שיאון קורן, ואני גם יו"ר ארגון הסגל הזוטר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

שיאון קורן: הבעיה ידועה, ואנו מכירים אותה.

שיאון קורן: שרת החינוך פנתה למל"ג דרך ות"ת עם עבודה מקצועית, ועשו ואפילו כימתו לסכומים וספרו את האנשים והציעו הצעה שמבחינתנו היא הצעת פשרה.

שיאון קורן: לא יצאנו עם מלוא תאוותנו בידינו.

שיאון קורן: בהצעה הזאת יש גם הרבה דברים שאנו מוותרים עליהם.

שיאון קורן: הפלא ופלא, ועד ראשי האוניברסיטאות, ונמצא כאן מנכ"ל של אוניברסיטה, הבטיחו כבר את ה-17 בפברואר, וחיכינו מעל חודשיים והגיעה הפגישה.

שיאון קורן: איך הפגישה נפתחת?

שיאון קורן: "האם אתם נציגים בכלל?

שיאון קורן: מי אתם בכלל?", מורחים את הזמן במשך שעתיים וחצי בכלל לא ענייניים.

שיאון קורן: הבטיחו למסור טיוטה.

שיאון קורן: חברת-הכנסת זהבה גלאון, אולי בנקודה הזאת אני גם חייב לציין שאם בנך לומד בטכניון קם שם ארגון סגל זוטר וצירף את מלוא החברים והוא מגיע לפגישת היכרות עם מנכ"ל הטכניון, והוא אומר להם: "נכון, אתם נציגים בכלל?

שיאון קורן: מי אתם בכלל?", ובסופו של דבר גם הפגישה הזאת לא התקיימה.

שיאון קורן: אנו נציגים, ולא רק שאנו נציגים אלא שאנו נמצאים בסכסוך עבודה, ואנו נחושים בדעתנו.

שיאון קורן: הצדק איתנו ואנו גם נצליח.

רן כהן: אבל, למה יש בעיה במעמד שלכם?

שיאון קורן: היום אי-אפשר בכלל להעסיק בצורה כזאת.

שיאון קורן: אם לא היו קוראים להם אוניברסיטאות, היינו כבר רואים אותם בכתבות תחקיר בטלוויזיה.

שיאון קורן: הם מעסיקים בצורה מחפירה.

שיאון קורן: אמרתם בעצמכם "עובדי קבלן", ואין יותר קבלנות מזה, מהמקצוע שנקרא "השכלה גבוהה" במדינת ישראל.

שיאון קורן: הם מעסיקים שמונה חודשים ומפטרים בקיץ ומעסיקים מחדש, ואנו מכירים את הכל.

מיכאל מלכיאור: אני כבר אמרתי את זה.

מיכאל מלכיאור: חבר-הכנסת רן כהן שאל משהו אחר.

מיכאל מלכיאור: הוא שאל האם יש איזה שהוא ארגון אחר.

רן כהן: האם יש ארגון אחר?

רן כהן: האם מישהו אחר נבחר?

שיאון קורן: אין.

שיאון קורן: חס וחלילה.

רן כהן: אם כך, מה הבעיה?

שיאון קורן: כנראה שיש בעיה למנכ"ל הטכניון.

מרדכי כהן: יש הבדלים מהותיים בין האוניברסיטאות.

מרדכי כהן: למשל באוניברסיטת תל-אביב ארגון הסגל הזוטר מייצג את הסגל הזוטר: מדריכים, אסיסטנטים וכו', ומייצג את המורים מן החוץ כיום ברמות 1 ו-א' שאלה הרמות היותר זוטרות.

מרדכי כהן: רמות ב' ו-ג' - - -

שיאון קורן: הוא מייצג את כולם, וכך זה בכל האוניברסיטאות.

שיאון קורן: זה פשוט לא נכון.

שיאון קורן: אני מצטער שהעליתי את זה.

שיאון קורן: זה נאמר כדי לסבר את האוזן לחברת-הכנסת זהבה גלאון כי בנה לומד בטכניון.

רן כהן: עם כל הכבוד, האם ההנהלה של האוניברסיטה מחליטה מי מייצג אותם?

מרדכי כהן: - - -

רן כהן: אבל, זה לא אתם מחליטים מי מייצג אותם.

רן כהן: הם מחליטים מי מייצג אותם.

דובר: נכון.

מרדכי כהן: אבל, יש חוק שקובע.

רן כהן: אם יש מישהו שיכול להתרעם אם הם מייצגים או לא, אלה המרצים ולא אתם.

מרדכי כהן: חבר-הכנסת רן כהן, יש חוק שקובע איך מייצגים.

מרדכי כהן: אבל, אני חושב שהשאלה הזאת היא שולית כי אנו קיבלנו אותם ואנו מקבלים אותם.

שיאון קורן: הוא מתפרץ ולא נותן לי לסיים.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו פה תיאור.

מיכאל מלכיאור: דחקנו גם בראשי האוניברסיטאות למה לחכות כל כך הרבה זמן עם הפגישה.

מיכאל מלכיאור: לכן, היינו בהרבה מתח לגבי מה היה באותה פגישה.

מיכאל מלכיאור: אם חלק גדול מהפגישה הלך על הנושא הזה, זה מאד כואב לנו לשמוע.

מרדכי כהן: אשמח שינתן לי זמן לדבר.

מיכאל מלכיאור: אתה אומר שבינתיים הסרתם את השאלה הזאת מסדר-היום, ואת זה אני שמח לשמוע.

מיכאל מלכיאור: אבל, עדיין ההתקדמות נפגעה כנראה.

שיאון קורן: כבוד הרב, אתן לדוקטור דניאל מישורי, שיושב איתנו בצוות המשא ומתן, להמשיך.

שיאון קורן: אציין לגבי ההצעה שהם העבירו בכתב, שכל כך חיכינו וציפינו, ומוטי התקשר אלי באופן אישי; אני באוניברסיטת בן-גוריון לא זוכה לכך ממנכ"לים של האוניברסיטאות, והם בדרך כלל כולם סגני נשיאים ומוטי הוא היחיד שאיננו סגן נשיא.

שיאון קורן: כל היתר שישבו איתנו הם סגני נשיאים.

שיאון קורן: הוא התקשר ועמד בקשר רציף, והאכזבה שלנו היתה רבה מאד.

שיאון קורן: זה היה כמו שאנו נבקש אולי שכר של מרצה בכיר, פרופסור מן המניין או פרופסור חבר רק כדי לסבר את האוזן.

שיאון קורן: הוא הציע: "אנו מעסיקים שמונה חודשים ומפטרים בקיץ ומעסיקים מחדש - בוא וניתן את אותה המשכורת אלא שנפרוש לכם אותה על פני כל השנה".

שיאון קורן: זו בערך היתה ההצעה.

דניאל מישורי: וזאת לקבוצה קטנה בלבד.

דניאל מישורי: אני דוקטור דניאל מישורי, ואני לשעבר יו"ר הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר.

דניאל מישורי: כשהייתי היושב-ראש, אמרו לי "אנו רוצים לתת לדוקטורנטים.

דניאל מישורי: המורים מן החוץ הם עורכי-דין, רואי-חשבון ושופטים עליונים".

דניאל מישורי: מאז זקנתי ואני מורה מן החוץ, ואינני שופט, שופט עליון או רואה-חשבון.

דניאל מישורי: כך מועסקים כמוני כ-5,000 אנשים בכ-2,000 משרות כפי שכבר ציינתם, ובאוניברסיטאות למדנו בהצעת ות"ת שסופרים אותם כאילו 300 משרות.

דניאל מישורי: נכון?

דובר: כן.

דניאל מישורי: כן.

דניאל מישורי: אני חייב להגיד שהתאכזבתי מאד, מכיון שחלק מצוות המשא ומתן של ועד ראשי האוניברסיטאות אני מכיר ומעריך וחושב שהם אנשים פקחים מאד.

דניאל מישורי: ההצעה שלהם לא ראויה לצוות שעמד מולנו.

דניאל מישורי: ההצעה שלהם לא התייחסה לעוזרי הוראה שמהווים חלק מהמשא ומתן וחלק מטיוטת ות"ת.

דניאל מישורי: רק להזכיר: עוזרי הוראה מועסקים עשרה חודשים בשנה בשכר מינימום.

דובר: אפילו פחות מכך.

דניאל מישורי: בטבלאות השכר היותר הנמוכות הם מקבלים השלמה.

דניאל מישורי: כלומר, ששנתי הם מקבלים 10/12 שכר מינימום.

דניאל מישורי: דרשנו השלמה לשנים-עשר חודשים.

דניאל מישורי: צריך שיהיה ברור לכם שהדרגה מעליו, אסיסטנט, שזו הדרגה הכי נמוכה של סגל זוטר, זה 40% יותר.

דניאל מישורי: כלומר, אלה קליפות בוטנים שנותנים להם בתור משכורת.

דניאל מישורי: לא נותנים להם משכורת.

דניאל מישורי: זה היה אמור להיות על השולחן וזה היה במשא ומתן, ולא נתנו הצעה.

מיכאל מלכיאור: בכמה דובר בקבוצה הזאת של שכר המינימום של 10/12 משכר מינימום?

מיכאל מלכיאור: אני מבקש שאחד ידבר.

דניאל מישורי: כל התלמידים לתואר שני - מדובר בתקנים.

דניאל מישורי: אני חושב שזה קרוב לאלף תקנים ברחבי הארץ.

שיאון קורן: אצלנו, בבן-גוריון, זה 200, אז כן זה 1,000-1,200 ואפשר גם להגיד 1,400 תקנים.

מיכאל מלכיאור: מתוך ה-2,000?

דניאל מישורי: תקנים, כשיש לנו 2-3 אנשים על כל תקן.

שיאון קורן: בנוסף ל-4,000, כלומר אם בבן-גוריון יש כ-500 אנשים כאלה - - -

דניאל מישורי: עלות השלמת השכר שלהם בכל הארץ, לכל אותם אלפים, היתה 10 מליוני שקלים בשנה, לפי חישובי ות"ת.

דניאל מישורי: לגבי מורים מן החוץ, הם אמרו: "אנו מחלקים אותם לשלוש קבוצות.

דניאל מישורי: שתי הקבוצות הראשונות", ולא נפרט אותן, "ממשיכות להיות מועסקות שמונה חודשים בשנה בלי זכויות סוציאליות ובלי כלום --

שיאון קורן: בלי זכויות אקדמיות.

דניאל מישורי: --והנותרים יקבלו תוספת של 10% ופנסיה על-פי חוק, ושכרם ייפרש ל-12 חודשים".

דניאל מישורי: זו המשמעות: ראשית, הסטנדרט נשאר שמונה חודשים.

דניאל מישורי: שנית, אלה של ה-8 חודשים יתחרו באלה של ה-12 חודשים מכיון שהם יותר זולים, והנושא הזה לא חדש.

דניאל מישורי: באוניברסיטת חיפה הדוקטורנטים כמעט נמחקו בגלל התחרות עם המורים מן החוץ שהם כל כך זולים.

דניאל מישורי: למעשה, מציעים לנו לא הצעה שמשמעותה שכר נמוך מאד שפרוש על פני 12 חודשים עם תחרות מלמטה ע"י אלה שיצטרכו להתפרנס במקום אחר, וכולם צריכים להתפרנס במקום אחר מכיון שהעסקה בממוצע היא שליש משרה כמו שאנו סופרים אותה.

דניאל מישורי: זו לא הצעה.

מיכאל מלכיאור: מהי המסקנה?

מיכאל מלכיאור: איפה זה עומד כרגע ועכשיו?

זהבה גלאון: זה לא עומד.

שיאון קורן: יש מתווה שעל בסיסו אפשר לשבת.

שיאון קורן: זה לא אנחנו המצאנו אותו, אלא ות"ת ישב.

שיאון קורן: ישבו אנשי מקצוע וישבה שרת החינוך.

מיכאל מלכיאור: הבנתי.

מיכאל מלכיאור: אני שואל.

שיאון קורן: הם אומרים: "לא.

שיאון קורן: מי זו שרת החינוך?

שיאון קורן: מי זה ות"ת?

שיאון קורן: אתם לא תגידו לנו".

שיאון קורן: הם אומרים בעצמם, ואני מצטט אותו מישיבת המשא ומתן למרות שזה לא נהוג.

מיכאל מלכיאור: שיאון קורן, אני שואל אותך, אתכם, מבחינתכם, איפה זה עומד כרגע.

מיכאל מלכיאור: תספר לנו.

מיכאל מלכיאור: אני לא מדבר על מה שאתם רוצים.

מיכאל מלכיאור: אני שואל: איפה זה עומד?

דניאל מישורי: זה עומד כרגע במצב שהיתה מבחינתנו הצעה אחת ראויה לדיון וזה מתווה ות"ת, והאוניברסיטאות הגישו מסמך שהוא לא בסיס לכלום.

מיכאל מלכיאור: הוא לא בסיס לכלום, ובעצם אתם נמצאים עכשיו--

שיאון קורן: --בתחילתם של צעדים ארגוניים.

שיאון קורן: כן, לצערנו.

שיאון קורן: מדובר על סמסטר ב'.

מיכאל מלכיאור: הבנתי.

מיכאל מלכיאור: אם כך, נשמע אותך, מרדכי כהן.

מרדכי כהן: אני מקווה שינתן לי זמן שווה, כי אני קודם כל רוצה להתנצל בשם אנשים שלא הגיעו לפה.

מרדכי כהן: בגלל התקופה, מכיון שפרופסור מגידור נמצא בחו"ל, פרופסור קווה נמצא בחו"ל ואנשים שמכירים את הדברים האלה פשוט לא היו זמינים היום, לצערי, באתי לבד, והייתי שמח לבוא עם עוד אנשים.

מיכאל מלכיאור: אבל, אתה זה שגם עוסק בזה.

מרדכי כהן: כן.

מרדכי כהן: הוסמכתי ע"י ור"ה להציג את הנושא.

משה גפני: אנו פה שואלים: האם אתה מוועד ראשי האוניברסיטאות?

זהבה גלאון: כן.

מרדכי כהן: אני מנכ"ל אוניברסיטת תל-אביב, ואני מייצג את ור"ה לצורך העניין.

מיכאל מלכיאור: הוא מנכ"ל אוניברסיטת תל-אביב.

משה גפני: בגלל שבסכסוך הקודם השתדלתי להיות מגשר, ובסוף לא הצלחתי.

משה גפני: אני מנסה לראות אולי- - -

מרדכי כהן: הסיבה לכך שאני יושב כאן בין עמיתיי מאוניברסיטת תל-אביב היא כי אני חושב שאין פה צדדים באמת.

מרדכי כהן: אני חושב שהאוניברסיטאות בישראל ובכלל מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל הן בדרך-כלל היו דוגמא לליברליות, לתפיסה שויונית, לתפיסה של חיזוק החלשים, אף על-פי שמצד שני זו גישה אליטיסטית כי בכל זאת מדובר פה על מערכת השכלה גבוהה.

מרדכי כהן: קרה משהו לא טוב במערכת ההשכלה הגבוהה בשנים האחרונות.

מרדכי כהן: אני אומר זאת לצערי, אבל זה קרה.

מרדכי כהן: זה קרה בעיקר בגלל שהיו פיצוצים רחבים מאד במערכת ההשכלה.

מרדכי כהן: אתם ודאי יודעים, שסדר-גודל של בערך 800 משרות של סגל במינוי קוצצו במערכת ההשכלה הגבוהה הישראלית, ומספר התלמידים לא קטן ולא ירד.

מרדכי כהן: חיפשו דרכים איך לגשר בין המצב הזה - - -

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה להפסיק אותך ובוודאי תקבל את מלוא הזמן, אבל בכל זאת אתה נמצא פה בוועדת חינוך.

מיכאל מלכיאור: מדי שבוע אנו מטפלים בנושא ההשכלה הגבוהה.

מיכאל מלכיאור: אנו די יודעים פה מהו המצב הכללי של מה שירד ומהו המצב הכללי מבחינת מספר מרצים ומספר סטודנטים.

מרדכי כהן: הסיטואציה היתה באמת שאכן בשנים האחרונות היקף השימוש במה שנקרא מורים מן החוץ ופריצת הגדר נעשתה הרבה פעמים בצוק העתים ולא כמדיניות, וזה ממש מצב לא טוב.

מרדכי כהן: ברור לחלוטין, ואתם קוראים לזה "הגדרה של עובדי קבלן", שיש בהחלט יש מצב לא טוב שבו אנשים שהם אנשים שהם לא פרופסורים.

מרדכי כהן: בכלל, שוב, צריך לזכור שסגל המורים מן החוץ, כפי שזה נקרא, במקור נולדו בזמן שהאוניברסיטה העברית בירושלים שלחה אנשים ללמד במוסד צעיר וחדש שנקרא "אוניברסיטת תל-אביב".

מרדכי כהן: זה היה הבסיס שיש אנשים שיש להם פרופסורים באוניברסיטאות והם באים ללמד מעבר למשרה במוסד אחר.

דובר: לפני בערך 40 שנה.

מרדכי כהן: כן.

דובר: הוא קרא את המצגת שאנו הכנו.

מרדכי כהן: אני חושב שאיננו חלוקים פה בעובדות.

מרדכי כהן: נוצרה קבוצת אנשים שהם לא פרופסורים באוניברסיטת תל-אביב או באוניברסיטה אחרת בארץ, קבוצת אנשים שהם לא שופטים עליונים.

מרדכי כהן: דני אמר שהוא לא שופט עליון, וחבל שהוא לא.

מיכאל מלכיאור: הוא אומר את זה, כי בישיבה הקודמת פה היתה מן הצגה שכולם אנשים מסודרים וטובים.

מיכאל מלכיאור: אתה לא היית ולא הצגת את זה כך, אבל היו פה אנשים שאמרו.

מרדכי כהן: אני אומר שנוצרה קבוצה גדולה מאד של אנשים, ויש מחלוקת מהו גודלה כי אין לנו ממש נתונים אמפיריים.

מרדכי כהן: יש קבוצה גדולה מאד של אנשים שהם בהחלט לא אנשים מהסוג של אלה שמרוויחים מאות אלפי שקלים או עשרות אלפי שקלים בחודש.

מיכאל מלכיאור: ולכן?

מרדכי כהן: לכן, ההעסקה באמת שנעשתה בצורה של שמונה חודשים היא לא טובה.

מיכאל מלכיאור: רוצים לתקן.

מרדכי כהן: נכון, ואנו רוצים לתקן את זה.

זהבה גלאון: אם כך, למה אינכם מקבלים את המתווה של ות"ת, מתווה השרה?

מרדכי כהן: בכל אופן, אנו בהחלט חושבים שיש בסיס- - -

משה גפני: זו השאלה העיקרית בדיון הזה.

מרדכי כהן: כן, יש שתי שאלות עיקריות: אחת - מהו המתווה הנכון?

מרדכי כהן: והשניה - איך מוצאים את הפתרון להגיע למתווה הנכון?

משה גפני: אלה שתי שאלות משניות.

משה גפני: השאלה העיקרית היא מה ששאלה חברת-הכנסת גלאון: למה אינכם מקבלים את המתווה של ות"ת?

דובר: כסף הם מקבלים מות"ת בשמחה רבה.

מרדכי כהן: יש הסכמה במערכת האוניברסיטאית לגבי קבוצה של אנשים.

מרדכי כהן: לכן, כאשר דני דיבר על קבוצה א', קבוצה ב' וקבוצה ג', אני חושב שלגבי הקבוצה של אנשים שעוסקים בעצם בהוראה ואנו מכירים אנשים שמלמדים הרבה מאד שנים באוניברסיטה א', באוניברסיטה ב' וקצת במכללה ג' וכל הדברים האלה ביחד מצטברים למשהו שהוא פחות ממשרה והם צריכים לפרנס ולכלכל משפחות במדינת ישראל, זו בעיה רצינית.

מרדכי כהן: לכן, צריך להתמקד בפתרון של הקבוצה הזאת.

מרדכי כהן: אני חושב שאין צורך ואין סיבה, כשמדברים על העסקה פוגענית: אם יש פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים שנותן קורס באוניברסיטת תל-אביב, אני לא חושב שהמתכונת של 12 חודשי העסקה היא המתכונת הנכונה כי את 12 חודשי ההעסקה שלו הוא מקבל ממוסד האם.

מרדכי כהן: לכן, דיברנו על הקבוצה הזאת.

שיאון קורן: מתווה ות"ת- - -

דניאל מישורי: לכן, הוא צריך לעשות את הבחינות בתקופה שאחרי המינוי?

דניאל מישורי: הרעיון הזה נועד כדי שלא תשלמו פיצויי פיטורים.

מיכאל מלכיאור: דניאל מישורי, אני מבקש ממך.

מיכאל מלכיאור: לא, אני לא אאפשר.

מרדכי כהן: לא גמרתי.

זהבה גלאון: תן לו לסיים.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: לא אאפשר כי הרי אנו מחכים.

מיכאל מלכיאור: עד עכשיו אנו מסכימים בכל דבר שאמרת.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין: אם אנו כל כך מסכימים שלא על אלה דובר ומסכימים שאלה תנאי העסקה פוגעניים ולכל מסכימים- - -

מרדכי כהן: לא.

מרדכי כהן: אני חושב שההסכמה העקרונית פה היא לגבי איזו אוכלוסיה אנו מדברים.

מרדכי כהן: כשאנו מדברים על האוכלוסיה הזאת, באמת צריכים לראות איך פותרים את הבעיה.

מרדכי כהן: היתה הצעה שהובאה, מה שנקראת היום מתווה ות"ת, שהיא הצעה שיש לה יתרונות.

מרדכי כהן: אחד היתרונות הבולטים, ובה נמצא תמיר ברשד שהיה אחד מהאבות המולידים של ההצעה הזאת, הוא שזהו הליך יחסית פשוט וזה מסלול שקיים.

מרדכי כהן: יש היום מסלול של סגל זוטר, ואפשר במסגרת מסלול סגל זוטר לעשות הסבה וזה לא דורש אישורים של הממונה על השכר ולא דורש שום דבר.

מרדכי כהן: מה הבעיות במסלול הזה, וזה בעצם השאלה שנשאלה ע"י חברת-הכנסת זהבה גלאון?

מרדכי כהן: הבעיה המרכזית בנושא הזה היא שקודם כל סגל זוטר בהגדרה נועד לתלמידי תואר שני ותואר שלישי, תלמידים מתקדמים, באוניברסיטאות.

מרדכי כהן: בהגדרה זהו מסלול מוגבל בזמן, וצריך להיות X זמן עד שהוא מבשיל לתואר שני ועוד X אחר שהוא לתואר השלישי.

מרדכי כהן: ברגע שסיימת את לימודיך באוניברסיטה, בעצם זהו מסלול טרמינלי; צריך להיסגר ולהיגמר לאותו אדם.

מרדכי כהן: לכן, הפתרון כמסלול זה פתרון לא נכון.

מרדכי כהן: בנוסף, השאלה היא שוב: אנו מדברים פה על אנשים שבעצם ממלאים משימות הוראה.

מרדכי כהן: כמה מעמיתיי פה לא אוהבים את הרעיון הזה, אבל הייתי אומר כך: אם האוניברסיטה היא אוניברסיטת מחקר והסגל האקדמי הבכיר הרגיל שלה במינוי מלמד ועוסק בהוראה או במחקר, מדובר פה על אנשים שעיקר עיסוקם הוראה, ובזה הם יותר דומים לאנשים במכללות.

מרדכי כהן: בסגל המכללות המתוקצבות יש אפילו הבדלים מהותיים בשיטת ההעסקה.

מרדכי כהן: כלומר, באוניברסיטאות הבסיס להעסקה הוא 8 שעות בשבוע ובמכללות בסיס ההעסקה הוא 12 שעות בשבוע.

דניאל מישורי: אפילו יותר פוגעני.

מרדכי כהן: זה לא פוגעני.

דובר: האוניברסיטאות מבקשות כמו במכללות.

דובר: הגענו למצב טוב.

מרדכי כהן: לא.

מרדכי כהן: מדובר פה כרגע על מורים.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר לקיים דיון כך.

משה גפני: מה זה מסלול טרמינלי?

מרדכי כהן: ברגע שאדם מסיים את הדוקטורט שלו באוניברסיטה, הוא לא יכול להיות יותר סגל זוטר.

דובר: כמו מחלה סופנית.

שיאון קורן: קורה לו אסון.

שיאון קורן: הוא נהיה מורה מבחוץ.

שיאון קורן: הוא מאבד זכויות סוציאליות, והוא מפוטר ומועסק מחדש.

משה גפני: אני לא שומע.

דובר: זה מה שקורה בטרמינל.

מרדכי כהן: יש פה אנשים שבאו מבן-גוריון וקולם - - -

משה גפני: מה הכוונה?

מיכאל מלכיאור: זה איך שאתה רואה את הקואליציה.

מיכאל מלכיאור: מצב טרמינלי.

זהבה גלאון: כמו שנאמר: קורה לו אסון.

שיאון קורן: חבר-הכנסת, אסביר: בשניה אחת אתה מאבד את הזכויות הסוציאליות שלך , את הפנסיה וההשתלמות, ואת הזכויות האקדמיות.

שיאון קורן: אתה מועסק מחדש בשנה לאחר מכן בלי פיצויי פיטורין.

זהבה גלאון: אם זה לא היה עצוב כל כך, זה היה מצחיק.

משה גפני: מה הכוונה במלים "מסלול טרמינלי"?

מרדכי כהן: מי שמסיים את לימודיו באוניברסיטה, מסיים תואר שני או תואר שלישי, לא יכול להיות יותר סגל זוטר.

שיאון קורן: הוא מקבל את הדוקטורט, ומייד תנאי ההעסקה יורדים.

משה גפני: כלומר, אתם בדעה שלא יקבלו פיצויים והם לא יכולים לעבור הלאה.

מרדכי כהן: לא.

מרדכי כהן: בסופו של דבר, האוניברסיטאות בישראל הן אוניברסיטאות מחקר.

מרדכי כהן: הכוונה היא שמי שמסיים את הדוקטורט שלו הולך לפוסט-דוקטורט וממשיך במסלול אקדמי רגיל או שהוא הולך למקומות אחרים: היי-טק או לתחום עיסוק אחר.

מיכאל מלכיאור: זה מזכיר לרב גפני את תנאי ההעסקה של הגננות בגני אגודת ישראל, ולכן הוא כך מתרגש מזה.

מיכאל מלכיאור: הוא שמח שיש עוד אנשים כאלה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני מדבר על הביטוי: מסלול טרמינלי.

מרדכי כהן: בכל אופן, ההצעה של ור"ה, כמה שאני שומע עכשיו את המלה "פוגעני", היא לא מה שתואר פה.

מרדכי כהן: קודם כל, אני קורא לזה הצעה שהיא הצעה פרמטרית, כלומר שהיא באה להניח בסיס.

מרדכי כהן: ראשית, צריך לתקן את המצב של אותה קבוצה.

מרדכי כהן: שנית, בסיס העבודה שלה, השכר של אותה קבוצה צריך להיות 12 חודשים.

מרדכי כהן: אדם שיש לו PHd - זה שכר של 12,500 אלף שקל לחודש.

דניאל מישורי: זה שקר.

שיאון קורן: הם לקחו 150%.

שיאון קורן: איזה "בובע מאיסעס" זה?

שיאון קורן: באמת!

דניאל מישורי: אתה לא מתבייש?

מרדכי כהן: לא.

שיאון קורן: אני זוכר שצבי כהן היה פה במהלך השביתה ואמר שבכנסת מדברים אמת.

שיאון קורן: בכנסת מדברים אמת.

שיאון קורן: אי-אפשר פה למכור- - -

מרדכי כהן: זו אמת לחלוטין, ואפשר להראות זאת במספרים.

שיאון קורן: לא.

דניאל מישורי: יש פה בורר מות"ת.

דניאל מישורי: כמה משרה מלאה?

דובר: הוא לא רוצה.

זהבה גלאון: הם לוקחים את אותו סכום ורק פורשים זאת ל-12 חודשים.

שיאון קורן: מנכ"ל אוניברסיטת תל-אביב מושך זמן כמו שהוא מושך אותנו.

משה גפני: מה זאת אומרת האמירה הזאת שבכנסת מדברים אמת?

שיאון קורן: הוא אמר את זה.

שיאון קורן: אני רוצה להזכיר לו.

מרדכי כהן: אני מצטער.

מרדכי כהן: אני בא מהאוניברסיטה, ובאוניברסיטה מדברים אמת.

מרדכי כהן: מדובר על שינוי בדפוס ההעסקה הכללי.

מרדכי כהן: אנו הצענו, ראשית, לשנות את הטרמינולוגיה מ"מורה מן החוץ" לאותה קבוצה ל"עמיתי הוראה", ו"עמיתי הוראה" כלומר אנשים שהם חברים שלנו, הם עמיתי הוראה, אנשים שעוסקים בהוראה באוניברסיטה.

מרדכי כהן: בסיס ההעסקה לאותו דבר, למינוי הזה, הוא 12 שעות בשבוע 8 חודשים בשנה.

מרדכי כהן: עבור זה אמורים לקבל 12.5 אלף שקל.

זהבה גלאון: אבל, אתם פורשים להם את אותו סכום ל-12 חודשים.

זהבה גלאון: זה מה שאתם עושים.

מרדכי כהן: לא נכון.

מרדכי כהן: מדובר על תוספת של 10%.

זהבה גלאון: זה יותר נמוך.

שיאון קורן: לא.

שיאון קורן: הם פורשים רק ליחידי סגולה שהם יחליטו מי הם.

דובר: מה זה "עמיתי הוראה"?

דובר: יש דבר כזה בכלל?

מיכאל מלכיאור: אני גם לא מבין דבר אחד.

מיכאל מלכיאור: האם הצגתם זאת בכתב?

דובר: כן.

מיכאל מלכיאור: אם כך, האם אפשר אולי לראות מה כתוב שם?

שיאון קורן: אפשר.

שיאון קורן: ברשותו.

מרדכי כהן: ברשותי בוודאי.

מרדכי כהן: ההצעה היא הצעה פורמלית.

מרדכי כהן: הרעיון הוא להוסיף 10% לשכר הבסיסי של זה.

מרדכי כהן: צריך לזכור ששכר המורים מן החוץ אמור להתעדכן עכשיו, ונמצא פה עכשיו גם תמיר שבעצם מעדכן זאת, בסדר-גודל של בערך 20% בעקבות הסכם השכר של הסגל האקדמי הרגיל.

מרדכי כהן: כלומר, מדובר על תוספת שכר של 30% שתתפרש על 12 חודשים עם כל הזכויות ועם כל הדברים, וזה בסיס למשא ומתן.

מרדכי כהן: על זה הסגל הזוטר בא ואמר שהוא מפוצץ את העניין.

מרדכי כהן: אם זה שכר פוגעני, אם זה שכר מעליב ואם זו הצעה מעליבה, אז אני לא יודע מהי העלבה.

זהבה גלאון: רבע שאלה - אתם באים עם הצעה שלכם.

זהבה גלאון: לא הצלחתי להבין עד רגע זה למה אינכם מקבלים את מה שנקרא פשרת ות"ת, הסכם השרה.

מרדכי כהן: כי מדובר שם באלמנטים שהם אלמנטים שקשורים במחקר, והאוניברסיטה אומרת שהמסלול הזה הוא אלמנט לא מחקרי.

דובר: לא נכון.

דובר: לא מוזכר שם מחקר.

מרדכי כהן: כן.

מרדכי כהן: יש לי פה כרגע את הסכסוך עבודה של הסגל הזוטר, ובמקרה חתום על זה שיאון קורן, ובתוך זה כתוב בדיוק את האלמנטים: "דרישות מרכזיות"- - -

שיאון קורן: לא.

שיאון קורן: אתה לא יודע מה אתה מחזיק ביד.

שיאון קורן: זה לא סכסוך עבודה.

מרדכי כהן: סליחה, אבל זה שלך.

מרדכי כהן: זו הודעה שלך.

שיאון קורן: אבל, זה לא סכסוך עבודה.

שיאון קורן: מה אם הוא מדבר שטויות?

מיכאל מלכיאור: מותר גם לדבר שטויות.

מיכאל מלכיאור: יש חופש דיבור.

מרדכי כהן: אני חושב שסיימתי את דבריי.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין בדיוק מהי הנקודה ומה ההבדל בין ההצעה של ות"ת לבין מה שאתם מוכנים לקבל.

מיכאל מלכיאור: ות"ת יודע גם מה זה מחקר וכו', ואני מניח ששרת החינוך גם יודעת את זה.

מיכאל מלכיאור: אם כך, מהו ההבדל בין מה שמציע ות"ת לבין מה שאתם מוכנים לקבל?

זהבה גלאון: האם תסכימו שבצוות המשא ומתן ביניכם לבין הסגל הזוטר ישתתפו גם נציגי ות"ת?

מיכאל מלכיאור: ודאי שהם יסכימו.

מיכאל מלכיאור: למה לא?

מרדכי כהן: ודאי.

שיאון קורן: למה מיאנת?

שיאון קורן: מיאנתם בהתחלה.

מיכאל מלכיאור: מותר למאן, ועכשיו מסכימים.

שיאון קורן: צריך לבוא לוועדת החינוך של הכנסת כדי להסכים.

מיכאל מלכיאור: אל תיקח כל דבר שנותנים - וזה לא נותנים - ותשאל "למה לפני לא נתת?".

מיכאל מלכיאור: נתן, בסדר.

מרדכי כהן: אדוני היושב-ראש, היו לנו שתי פגישות עם נציגות ארגון הסגל.

מרדכי כהן: בפגישה הראשונה הגיעה קבוצה, וסוכם שאנו נגיש להם את המתווה.

מרדכי כהן: לפגישה השניה הגיעו שניים, אחד איש מאוניברסיטת תל-אביב, אלי להר, ואולי אתם פגשתם אותו, ועוד מישהו מהטכניון.

מרדכי כהן: בפגישה הם אמרו שמה שמוצע ע"י ור"ה לא מקובל עליהם.

מרדכי כהן: בסוף הפגישה, שהיתה בערך שעתיים, סיכמנו שהם יגישו לנו הצעה נגדית.

מרדכי כהן: אלי להר הודיע שתוך יומיים הוא מגיש לנו הצעה נגדית.

מיכאל מלכיאור: מתי זה היה?

מרדכי כהן: ביום ראשון.

מרדכי כהן: הוא אמר שתוך יומיים הוא מגיש לנו הצעה נגדית, וסוכם שאנו ניכנס למשא ומתן אינטנסיבי על מנת לסכם את הדברים מתוך רצון להביא את כל המשבר והסכסוך הזה לסיום.

מרדכי כהן: ראשית, אומנם היום הוא היום השני ועדיין לא קיבלנו את ההצעה.

מרדכי כהן: שנית, חמש דקות אחרי זה צלצלו אלי מהמזכירות של ור"ה להודיע שיצאה הודעה מטעם הארגון שהודיעה על פיצוץ השיחה.

מרדכי כהן: בפגישה לא היה פיצוץ ולא היה שום דבר שלילי.

מרדכי כהן: אנו יצאנו ממנה עם הרושם שאנו נכנסים לתוך מתווה של משא ומתן, והתוצאה היתה בדיוק הפוכה.

זהבה גלאון: לא קיבלנו תשובה לשאלת היושב-ראש על ההבדל.

מיכאל מלכיאור: בסדר.

מיכאל מלכיאור: האם אתה דוקטור או פרופסור או משהו?

מרדכי כהן: אני מר, ואני מנכ"ל ואני אפילו לא סגן נשיא, כמו שאמרו לי.

מרדכי כהן: זה בסדר.

מיכאל מלכיאור: אינני רוצה להפחית מכבודך.

מיכאל מלכיאור: מר כהן, האם אתה מבין מה מדאיג אותנו מאד?

מיכאל מלכיאור: ישבנו פה על הנושא הזה באינטנסיביות לפני שנה ואחר כך לפני חצי שנה, ואחר כך בעיצומה של שביתת הסגל.

מיכאל מלכיאור: לאחר מכן ישיבה מיוחדת, ואני לא זוכר, לפני חודשיים, וביקשנו והתחננו שתשבו יחד ברציפות כדי לא להגיע למצב הזה.

מיכאל מלכיאור: כמו שאתה גם בעצמך מתאר, יש פה דבר שקראת לו "תנאי העסקה פוגעניים", ואני חושב שהגדרת זאת יפה מאד ויותר טוב מכולנו.

מיכאל מלכיאור: צריך לתקן את זה.

מיכאל מלכיאור: יושבים ברצף ולא מחכים חודשיים עד שיש איזו שהיא ישיבה ואחר כך זה ההוא אמר כך וההוא אמר כך.

מיכאל מלכיאור: זה חלק מהדאגה שלנו ולכן אנו קצת חסרי סבלנות, כשבדרך כלל אנו מקום מאד סבלני פה.

מיכאל מלכיאור: היום אנו קצת חסרי סבלנות, כי אנו חוששים ממצב הסגל הזוטר.

מיכאל מלכיאור: אנו חוששים ממצב בכלל של האקדמיה והסטודנטים וכולם אם עוד פעם תהיה שביתה.

מיכאל מלכיאור: לא מצאנו את הרגישות לעניין.

מיכאל מלכיאור: הייתם יושבים איתם ברצף, והיתה מין תחושה כזו.

מיכאל מלכיאור: זה דבר אחד שרציתי להגיד.

מיכאל מלכיאור: בנוסף, אני שוב שואל: תכלית, ההצעה של ות"ת לעומת ההצעה שלכם - מהי בדיוק נקודת ההבדל?

מרדכי כהן: יש כמה נקודות, ואני חושב שאולי תמיר ברשד, שבקיא בשתי ההצעות, יסביר זאת בצורה יותר טובה.

מרדכי כהן: אני מקבל את ההצעה שלך או של חברת-הכנסת גלאון --

מיכאל מלכיאור: אנו ביחד.

מרדכי כהן: של כולכם.

מרדכי כהן: --להיכנס למשא ומתן מזורז על מנת לפתור את הבעיה.

מיכאל מלכיאור: משא ומתן רציף.

מיכאל מלכיאור: עתה, יש שאלה של מי שהיה פעם זוטר, ואני לא יודע מה הוא היום, חבר-הכנסת זאב אלקין.

זאב אלקין: אני זוטר מושעה ברוח של השיחות של היום.

זאב אלקין: בהמשך לשאלתך על מידת האינטנסיביות של השיחות, עד כמה שאני מבין המתווה של ות"ת בגרסה העדכנית שלו הונח ב-6 בפברואר.

זאב אלקין: כמה ישיבות התקיימו מאז?

מרדכי כהן: הפגישה הראשונה של הפורום עם ור"ה היתה - מתי?

זהבה גלאון: ב-17 - לא?

דובר: כן.

מרדכי כהן: השניה היתה ביום ראשון, ובעצם דיברנו שאנו ניכנס אפילו לסוף שבוע במקום סגור על מנת לסגור את הדברים באופן מלא.

זאב אלקין: תוך שלושה חודשים היו שתי פגישות.

זאב אלקין: זו התמונה.

מרדכי כהן: זה לא תוך שלושה חודשים.

מרדכי כהן: מהרגע שהתחלנו את המשא ומתן, גם הסיכום היה שניכנס- - -

מיכאל מלכיאור: בוא ונגיד שהם מוכנים לשבת ברצף על הנקודה הזאת.

מיכאל מלכיאור: הבהרנו מה אנו חושבים על איך שזה התנהל עד עכשיו.

משה גפני: עלי ללכת לוועדת החוקה, וברצוני לומר משפט אחד.

משה גפני: לפי מה שהבנתי, יש את התביעה של הסגל הזוטר, יש את ההסכמה של ור"ה ויש את הצעת הפשרה.

זאב אלקין: יש הצעת פשרה של ות"ת.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: אין הסכמה של ור"ה.

משה גפני: אני חוזר בדיוק על מה שאמרתי: יש את התביעות של הסגל הזוטר, יש את ההסכמה- - -

זאב אלקין: יש את עמדת ור"ה ולא הסכמה.

זהבה גלאון: עמדה, הצעה.

זהבה גלאון: זו לא הסכמה.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

משה גפני: יש את מה שור"ה מוכנה ומסכימה לתת, ויש את הצעת הפשרה של הות"ת.

משה גפני: אנו מתרשמים, שלא היתה פעילות אינטנסיבית במשא ומתן הזה.

משה גפני: אנו רוצים גם למנוע את השביתה וגם לפתור את הבעיה.

משה גפני: אני רוצה להציע, שבסוף הדיון אם יהיה אפשר לבקש מהם לא לעשות שביתה, להציג בפני ועדת החינוך, בפני יושב-ראש הוועדה, מה הן נקודות המחלוקת, ולקבועdead line של פעילות אינטנסיבית ביניהם כדי לדעת שאנו נהיה מעורבים כמו שהיינו מעורבים - - -

מיכאל מלכיאור: אנו נשתדל שלא תהיה שביתה, אבל זו כמובן גם ההחלטה שלהם.

מיכאל מלכיאור: בסופו של דבר, זו המטרה שלנו - להגיע לכך.

תמיר ברשד: אני רוצה לפתוח בכך שאני הרבה שנים במגעים עם ור"ה ועם הסגנים השונים, ואולי קצת בחצי רצינות: הקצב של שלושה חודשים שהאוניברסיטאות יפנימו שיש בעיה זה מהלך סביר והתקדמות גדולה מאד וצריך להעריך את העניין הזה.

זהבה גלאון: ביחס לאוניברסיטאות.

תמיר ברשד: ביחס בכלל למציאוּת.

תמיר ברשד: היה ויכוח גדול מאד גם בפגישה הקודמת.

מיכאל מלכיאור: אני לא בטוח אם הדבר הזה נשמע פה לגנאי, אבל בוא ונלך הלאה.

תמיר ברשד: לפני שלושה חודשים ישב פה נשיא האוניברסיטה העברית ובכלל התכחש למציאות הזאת.

תמיר ברשד: אני חושב שעצם זה שהיום המציאות הזאת ברורה זו התקדמות גדולה מאד.

תמיר ברשד: כמו שמוטי הגדיר את העסקת המורים מן החוץ, יש להם יעוד ברור מאד.

תמיר ברשד: הקבוצה הזאת, עליה אנו מדברים, היא לא מורים מן החוץ ועל הקבוצה הזאת אין מחלוקת.

תמיר ברשד: אין מחלוקת על זה שאותם חברי סגל, שבאים מן האוניברסיטה או ממכללה אחרת ומלמדים במכללה או באוניברסיטה אחרת, יכולים להמשיך להיות מועסקים בשיטת ההעסקה הזאת.

תמיר ברשד: לזה היא נועדה.

תמיר ברשד: אני העברתי להם מסמך משנת 1983 ששם ועדה שמינה יושב-ראש ור"ה הגדירה בדיוק את המטרות של המורים מן החוץ.

זהבה גלאון: הם הוצאו מהמתווה הזה.

תמיר ברשד: והם יוצאו.

תמיר ברשד: המשך ההעסקה שלהם יהיה זהה להעסקה קיימת.

מיכאל מלכיאור: על זה דיברנו גם בישיבה הקודמת.

מיכאל מלכיאור: זה מוסכם.

תמיר ברשד: כן.

תמיר ברשד: קבוצה שניה שהיה עליה ויכוח היא הקבוצה של בעלי פרקטיקות פרטיות שבאים מתוך עיסוקים כשכירים או כעצמאים וגם הם לא צריכים לקבל שינוי בתנאי העסקתם.

תמיר ברשד: כמו שמוטי אמר, אנו לא יודעים להגדיר את הקבוצה הזאת.

תמיר ברשד: לדעתי, בטקטיקה בה אנו נזהה את הקבוצה השלישית אפשר יהיה לזהות אותם, כי אני חושב שהטענה של חברי הסגל הזוטר בעבר שחברי סגל לא אומרים אמת כדי לקבל את תנאי הסגל הזוטר, כי זו פרנסתם היחידה - כתוצאה מההצעה שעומדת עכשיו על הפרק וההכרה של ור"ה הנושא הזה לא יהיה רלוונטי.

תמיר ברשד: לכן, בקבוצה השלישית הזאת, שור"ה מסכימה עליה יצטרכו, לדעתי, להגדיר שתי קבוצות משנה.

תמיר ברשד: התחלנו לדבר על זה עם ור"ה, וזה עוד לא הסתיים.

תמיר ברשד: קבוצה ראשונה היא הקבוצה שהאוניברסיטה רואה בה פוטנציאל עתידי לסגל בכיר, והקבוצה השניה היא הקבוצה האחרת.

תמיר ברשד: כלומר, יש את הקבוצה שהאוניברסיטאות רואות בה פוטנציאל לסגל בכיר ובגלל מצוקת תקנים לא ניתן לממש את הפוטנציאל הזה מיידית אלא ממשיכים את העסקתם.

תמיר ברשד: אני חושב, שיצטרכו להיווצר פה שתי קבוצות שונות, ובינתיים יצטרכו להעסיקם באיזה שהם תנאי העסקה שהם לא תנאי העסקה של מורים מן החוץ.

תמיר ברשד: ור"ה בהצגה של מוטי הציעו הצעה כלשהי שקוראת להם "עמיתי הוראה".

תמיר ברשד: למעשה, הפונקציה הזאת לא קיימת, ולכן יש אפשרות ללכת אליה, ושם באמת צריכים יהיו לצרף את אנשי האוצר כי יצטרכו את אישורו של הממונה על השכר בכלל למסלול החדש או להשתמש במסלולים קיימים.

תמיר ברשד: אני בדעה שאפשר להשתמש במסלולים קיימים --

זהבה גלאון: --שלא דורשים את האוצר עכשיו.

זהבה גלאון: זו נקודה משמעותית מאד.

תמיר ברשד: --בלי ללכת לאוצר.

תמיר ברשד: אלכס, אני מציע בשלב זה לא לערב את האוצר כי זה מה שיגרום להמשך לא ברור של מה שהולך לקרות.

זהבה גלאון: כן.

זהבה גלאון: בטח.

תמיר ברשד: אם יצטרכו, אני מניח שאנו נגיע לאוצר יחד עם ראשי ור"ה ונפתור את הבעיה.

זהבה גלאון: זו נקודה חשובה.

תמיר ברשד: כרגע, מבחינת האוניברסיטאות, לגבי מה שנקרא הצעת הפשרה של ות"ת, ות"ת לא הציעה הצעת פשרה.

תמיר ברשד: ות"ת הציעה הצעה שלא בטוח שאפשר לקרוא לה פשרה - הצעה כלשהי.

תמיר ברשד: אני מבין מאד היום, אחרי כמה שיחות עם ור"ה, את הטענות האקדמיות שיש להם לגבי ההצעה הזאת.

תמיר ברשד: אני לא מסכים לכולן, ולכן צריכים לדבר על זה.

תמיר ברשד: לדעתי, יש הצעות נוספות על מנת לאפשר לסגל הזה להיות מועסק במשרה 12 חודשים בשנה עם הפרשות סוציאליות.

תמיר ברשד: אני חושב שור"ה ואנחנו ביום ראשון נתחיל לראות איך אפשר להתקדם בעניין הזה, ואם מוטי יסכים - ות"ת בכלל בהחלט מוכנה לעשות זאת בצורה אינטנסיבית.

תמיר ברשד: אני חושב שעם רצון טוב של ור"ה ניתן להגיע לפתרון תוך שבוע ימים.

תמיר ברשד: אני חושב שגם הסגל הזוטר יכול להבין שבמצב התקציבי הזה קשה מאד למצות את מלוא תאוותו, ומכיון שהם נדרשים בשלב זה להכריז על שקט תעשייתי רק עד תום ההסכם של הסגל הבכיר שזה סוף 2009, אני חושב שאפשר לעשות משהו - אפשר לעשות צעד אחד קדימה, ובשנת 2010 לעשות צעדים נוספים קדימה כמו שהסגל הבכיר יעשה בשנת 2010.

אלכס מילר: בשביל זה צריך אוצר, כלומר כדי שישתנה המצב.

זהבה גלאון: לא צריך אוצר בשלב זה.

זהבה גלאון: קודם כל, בוא ונגיע להסכמות שם.

זאב אלקין: אני מנסה להבין.

זאב אלקין: אחרי שבודדת את הקבוצה שבשבילם זה פחות או יותר עיקר פרנסתם, ואתה גם פילגת אותה לשניים: --

תמיר ברשד: כן.

תמיר ברשד: אמרתי שצריך לחשוב על זה.

זאב אלקין: --אלה שיש להם פוטנציאל להיקלט בתקנים ואלה - שלא.

זאב אלקין: שני דברים לא ברורים לי כאן.

זאב אלקין: קודם כל, האם תיאור המתווה, שאתה מתאר אותו, חל רק על החלק הראשון של הקבוצה הזאת או על כולה?

תמיר ברשד: על כולה.

זאב אלקין: אם כך, מה ההבדל?

תמיר ברשד: אחת הדרישות של הסגל, וות"ת מסכימה לזה, היא שכתוצאה "משלב הביניים" שבו הם נמצאים כמורים מן החוץ הם למעשה נבלמים מבחינת התקדמותם האקדמית לעתיד.

תמיר ברשד: כלומר, אותו פוטנציאל של סגל אקדמי בכיר שיבוא להחליף את אותם חברי סגל שייצאו מהמערכת ייבלם, וכשהם יצטרכו להצטרף יהיה להם הרבה יותר קשה כי כתוצאה מזה שאין להם שבתונים וקרן קשרי מדע הם לא יוכלו לממש את היכולת שלהם להשתלם ולהתקדם.

זאב אלקין: זה ברור.

תמיר ברשד: הסגל הזוטר חושב שזה מגיע להם גם בהיותם מורים מן החוץ ברמה מסויימת, ואנו חושבים שכן.

תמיר ברשד: האוניברסיטאות - כרגע עדיין לא דיברנו איתן על איך באמת נזהה את הקבוצות האלה.

תמיר ברשד: לנו בות"ת יש כמה רעיונות.

תמיר ברשד: אני חושב שאנו נעלה אותם בפגישה עם ור"ה ולא לפני.

זאב אלקין: בסופו של דבר, בפתרון הסופי אתה רואה- - -

זהבה גלאון: תנסח מחדש.

מיכאל מלכיאור: לא משתמשים בביטוי "פתרון סופי".

מיכאל מלכיאור: תאמר: הפתרון.

זהבה גלאון: הפתרון שמוצע.

זאב אלקין: בפתרון הבעיה הזאת, שאתם תנסו להגיע אליו, אתה רואה את שתי הקבוצות, גם את אלה שלפי הגדרת האוניברסיטה יש להם פוטנציאל להיקלט בסגל.

זאב אלקין: נכון לעכשיו, אין בכלל משמעות כמעט לאמירה "פוטנציאל להיכלל בסגל" כי הדברים דינמיים ואני מכיר לא מעט אנשים שאני זוכר שאמרו להם שאין להם שום סיכוי להיכלל בסגל ובסוף הם נקלטו וגם להפך.

זאב אלקין: הדברים לא חתוכים והם משתנים, והדינמיקה משתנה, וגם ההרכב האישי של ועדות משתנה, והדברים שנה אחת נראים כך ושנה אחרת נראים אחרת.

זאב אלקין: השאלה היא האם יהיה הבדל בתנאי ההעסקה של שתי הקבוצות האלה או לא.

זאב אלקין: מדבריך השתמע שכן, ועדיין לא הצלחתי להבין מהו ההבדל.

תמיר ברשד: כמו שאתה אומר, הקביעה הזאת היא קביעה דינמית, וזה לא שמראש מגדירים שתי קבוצות ואומרים: "אתם לעולם לא תהיו, ואתם - יש לכם פוטנציאל להיות".

תמיר ברשד: זה מהלך שוטף שכל שתי הקבוצות האלה הן בהגדרה הראשונית קבוצה אחת שמבחינת תנאי ההעסקה שלהן תנאי ההעסקה שלהן יהיו זהים.

תמיר ברשד: כלומר, זה אותו מסלול.

זאב אלקין: אם כך, מהי המשמעות בכלל להכניס את המושג הזה?

תמיר ברשד: אני אומר שוב שבות"ת דיברנו על זה, ועדיין לא דיברנו על זה: לא עם הסגל הזוטר ולא עם ור"ה.

תמיר ברשד: זה כמו שהיום אנו עושים במכללות.

תמיר ברשד: היום באוניברסיטאות השבתון וקרן קשרי מדע הם זכות מוקנית, כלומר זה של חבר הסגל וזה לא ניתן לשיקול של אף אחד.

תמיר ברשד: במכללות זה אחרת; במכללות יש את הקופה, והמכללות, באמצעות ועדות שונות, מממנות קרן קשרי מדע או שבתונים, שאנו קוראים לזה השתלמויות ארוכות, לחברי סגל על-פי החלטת הנהלה.

תמיר ברשד: אני חושב שאפשר בעניין הזה גם להגיע לאיזו שהיא דינמיקה שזה יהיה דומה גם לאותם חברי סגל באוניברסיטאות.

זאב אלקין: הבנתי.

זאב אלקין: למעשה, זה פחות או יותר יהיה ההבדל כי ע"י הענקת הזכות הזאת --

תמיר ברשד: נכון.

זאב אלקין: --האוניברסיטה תסמן במי היא רוצה להשקיע ובמי - לא, ולא יהיה לה מימון מלא לכל- - -

תמיר ברשד: אני אומר שזהו רעיון ראשוני לגמרי, ולא דיברנו עד עכשיו עם אף אחד מהגורמים.

זאב אלקין: אבל, העסקה על בסיס של 12 חודשים תחול על הכל.

תמיר ברשד: העסקה על בסיס של 12 חודשים - כך אנו רואים את זה.

זאב אלקין: זה כולל כולם, לפי המתווה שלכם.

מיכאל מלכיאור: טוב שהבהרנו את הנקודה הזאת.

זאב אלקין: שאלה נוספת - למה, לדעתכם, המעמד של מדריך דוקטור לא מתאים?

תמיר ברשד: לא לדעתנו, אלא לדעתה של ור"ה.

זאב אלקין: האם יש סיבה?

תמיר ברשד: מוטי הסביר זאת - מטעמים אקדמאיים לחלוטין.

זאב אלקין: לכאורה זו שאלה סמנטית בלבד, לא?

תמיר ברשד: אינני רוצה להתייחס לזה, כי אני בעד העניין.

זאב אלקין: אתה תיארת את זה שאנשים צריכים לעזוב את המסלול של הסגל הזוטר בתום הדוקטורט.

זאב אלקין: מדריך דוקטור מלכתחילה נועד למי שכבר סיים דוקטורט, והסיבה היחידה לכך שאנשים בכוח מועברים ממסלול של מדריך דוקטור למסלול של מורה מבחוץ, מעבר לחסכון התקציבי שהאוניברסיטה מרוויחה כאן, היא מגבלה; קיימת מגבלה בין שנה לשנתיים למילוי הפונקציה הזאת.

זאב אלקין: לכאורה הסרת המגבלה הזאת תפתור חלק גדול מאד מהבעיה.

מרדכי כהן: הדרגה שנקראת מדריך דוקטור נועדה לאנשים שנמצאים בשלב שאחרי הדוקטורט שלהם בפוסט-דוקטורט ולקראת קליטה או אי-קליטה שלהם במערכת.

מרדכי כהן: זה הרציונל של יצירת הדרגה של מדריך דוקטור.

מרדכי כהן: גם נוצרים מצבים שבהם למשל אדם מקבל דוקטורט באמצע השנה ועדיין הוא ממשיך את זה, ומבחינת רמת שכר אתה יכול לתת לו רמת שכר יותר גבוהה.

זאב אלקין: אבל, לא לשם זה זה נוצר.

מרדכי כהן: יש כל מיני נימוקים, אבל שוב זו דרגה- - -

זאב אלקין: זה מאפשר לא לערב את האוצר ולפתור את הבעיה.

מרדכי כהן: אני חושב שנצטרך לערב את האוצר בכל מקרה כי מדובר פה בעלויות.

מרדכי כהן: דרך אגב, ההצעה של מתווה ות"ת, לפי ההערכה שלנו, יותר קרובה ל-100 מליון שקל מאשר ל-50 מליון שקל.

מרדכי כהן: שוב, בכל מקרה, מדובר פה בכספים שאין לנו אותם.

זהבה גלאון: מי שרוצה לערב את האוצר עכשיו רוצה לתקוע את המתווה.

זהבה גלאון: קוראים לזה מתווה פשרה, כי זו פשרה שהסגל הזוטר רואה בזה פשרה.

זהבה גלאון: ברשותך, ברצוני לשאול אותך רבע שאלה שהיא לא למהות בכלל אלא היא לענייני פרוצדורה.

זהבה גלאון: אמרת קודם שנדברתם להיפגש ביום ראשון עם ועד ראשי האוניברסיטאות.

זהבה גלאון: כלומר, האם זה רק הות"ת וועד ראשי האוניברסיטאות או גם הסגל הזוטר אמור להיות?

מרדכי כהן: כרגע, מדובר על פגישה שלנו עם ות"ת, כי באיזה שהוא מקום נוצר נתק בין הצוותים כי אנו קיבלנו הודעה שהמשא ומתן התפוצץ - אומנם דרך התקשורת אבל זה מה ששמענו.

מיכאל מלכיאור: אנו רוצים להציע פה, גם כדי אולי למנוע את זה, ואנו נשמע מהם אם הם מוכנים, שזה יהיה ביחד.

מרדכי כהן: לא.

מרדכי כהן: אני חושב שאנו צריכים את השיחה שלנו עם ות"ת בכל מקרה.

מרדכי כהן: אבל, אני חושב שאפשר בהחלט- - -

מיכאל מלכיאור: אתם יכולים לדבר עם ות"ת, אבל ות"ת גם לא מייצג את הסגל הזוטר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהם היו קונסטרוקטיביים במציאת דרכי גישור ויהיה לכם טוב אם הם יהיו נוכחים ואם אתם תשבו ביחד.

מרדכי כהן: אנו בעד זה.

מרדכי כהן: אני חושב שאפשר לעשות פשוט מיום שני, וזה הכל.

תמיר ברשד: ות"ת הציעה לור"ה לשמש מגשר בין הצדדים.

תמיר ברשד: הפגישה ביום ראשון היא מבחינת ות"ת וור"ה לראות האם זה יכול ללכת.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: אנו מבקשים שזה ילך בין כל הצדדים.

תמיר ברשד: ות"ת הציעה את זה.

דובר: צריך שגם הסגל הזוטר יסכים לזה.

דובר: כן.

תמיר ברשד: ות"ת חושבת כך כי היא חושבת שהיא מייצגת את שני הצדדים.

מיכאל מלכיאור: זה נדחה ונדחה ונדחה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשמוע את הסטודנטים.

מיכאל מלכיאור: איתי שונשיין, בבקשה.

איתי שונשיין: אעשה זאת בקצרה, אבל אני רוצה להגיד שמבחינת הסטודנטים הנושא הזה ממש מקומם.

איתי שונשיין: אינני רוצה לתת יותר מדי סקירה הסטורית, אבל בל נשכח את כל מה שהסטודנטים עברו בשנה וחצי האחרונות החל מהמלחמה ודרך מאבקנו הגדול ואחר כך מאבק המרצים שעד עכשיו אנו סוחבים אותו על הגב.

איתי שונשיין: אם ייפתח מאבק נוסף, כלומר שביתה נוספת או עיצומים נוספים - יהיה קשה מאד לסטודנטים להתאזן ביחס לשנים אחרות של השכלה גבוהה וביחס לאקדמיה.

איתי שונשיין: אני רואה זאת מקומם מהסיבה הפשוטה שלא הגיוני שבמהלך פרק זמן כל כך ארוך יושבים למספר פגישות מאד מצומצם.

איתי שונשיין: בל נשכח דבר אחד - שהכל בא על חשבון הסטודנטים ועל הגב שלנו, אם יפרוץ עוד משבר אחד גדול.

איתי שונשיין: מבחינה פרקטית, אנו בדעה אחת שצריכים כן ללכת לקראת הסגל הזוטר ובוודאי לעזור להם עם המשכורות ובכל מה שקשור לתנאי ההעסקה, כי זה הסימן לנו, הסטודנטים הצעירים, שירצו אחר כך להמשיך באקדמיה, ולא כמו שאמר פה מנכ"ל אוניברסיטת תל-אביב על ה"טרמינל", כלומר צריך שזה לא יהפוך בטעות לטרמינל-3 לכיוון ארצות-הברית או למערב אירופה ולא יהיו יותר מרצים או אנשים שירצו להשתלב באקדמיה.

איתי שונשיין: לכן, צריכה לבוא מצד הכנסת ו/או הוועדה גם קריאה וגם מעקב מאד אינטנסיבי על המשא ומתן הזה בכלל טרם ההתערבות של משרד האוצר בנושא.

איתי שונשיין: אני פונה עוד פעם אליך כנציג ור"ה: חשיבות המשא ומתן הזה צריכה להיות עליונה, ובכלל אתם אמורים לעבוד כצד אחד מול האוצר בנושא הזה ולא לפגוע זה בזה.

איתי שונשיין: המאבק הבא מן הסתם יכול להיות מול האוצר, אבל תאחדו כוחות.

איתי שונשיין: מה שקורה עד היום הוא שהאוצר מנצל את הפיצול הזה שיש בין ראשי המוסדות לבין המרצים כמו שקרה בסגל הבכיר ולמעשה משחק בכולם.

מיכאל מלכיאור: בסוף, הוא משלם את הכל.

איתי שונשיין: הוא משלם, אבל הוא עושה נזק לסטודנטים בסופו של דבר.

מיכאל מלכיאור: זה נכון.

איתי שונשיין: לכן, אני אומר שצריכים לעקוב אחרי זה בצורה אינטנסיבית ולגמור את המשא ומתן הזה כמה שיותר מהר.

בנצי פיגלסון: אני בנצי פיגלסון מאוניברסיטת בר-אילן, ואני מצטרף לדברי איתי שונשיין.

בנצי פיגלסון: לא אאריך כי הוא סיכם את כל הנקודות שרציתי לגעת בהן.

בנצי פיגלסון: הקריאה לוועדה היא קריאה אחת: סטודנטים השנה באמת- - -

מיכאל מלכיאור: אני פתחתי בזה.

מיכאל מלכיאור: אתם צדיקים שמלא

מיכאל מלכיאור: כתכם נעשית בידי אחרים.

בנצי פיגלסון: בסדר גמור, אבל האיומים הם קונקרטיים.

בנצי פיגלסון: אני חושב שהפגיעה האקדמית שנעשתה השנה הזאת ובשנים קודמות תהיה לדאבון כי לא נוכל להשלים זאת.

בנצי פיגלסון: הסמסטרים קוצרו והתלמידים נפגעו.

מיכאל מלכיאור: אנו יושבים פה מאותה סיבה.

מיכאל מלכיאור: זהו ערב יום הזכרון, וזו ישיבה מיוחדת, וזה יומיים שלא ראיתי מיטה.

מיכאל מלכיאור: אנו יושבים רק לשם כך.

מיכאל מלכיאור: אנו רוצים למנוע עוד פגיעה בסטודנטים.

מיכאל מלכיאור: ודאי.

בנצי פיגלסון: בסדר גמור.

מיכאל מלכיאור: רוצים גם לשפר את המצב של האוניברסיטאות והסגל הזוטר.

מיכאל מלכיאור: ודאי.

ניקולאי טבק: אני ניקולאי טבק מאוניברסיטת חיפה, ורציתי להעלות נקודה כמה שיותר קצרה בנושא שלא נגענו בו - עוזרי הוראה.

ניקולאי טבק: מר כהן דיבר על אנשים שבאים ומלמדים מבחוץ.

ניקולאי טבק: יש שלב שאתה סגל זוטר ואחרי שלב מסויים אתה הופך למשהו לא ידוע.

ניקולאי טבק: לדוגמא: באוניברסיטת חיפה היינו דוקטורנטים, אלה שמלמדים ואמורים לעבוד וללמוד במקביל באוניברסיטת חיפה, ומ-120 תקנים ו-200 איש שעובדים במשרה ירדנו ל-30 תקנים ו-90 איש.

ניקולאי טבק: למה 30 תקנים ו-90 איש?

ניקולאי טבק: - כדי שאנשים יעבדו פחות או שליש משרה וכתוצאה מזה לא יקבלו את הזכויות האקדמיות כשאחרי זה הם אמורים באיזה שהוא שלב להגיע לאקדמיה - נכון?

ניקולאי טבק: זה בנושא של דוקטורנטים, וזה נושא אחד.

ניקולאי טבק: נושא אחר הוא עוזרי הוראה.

ניקולאי טבק: כמו שאתם יודעים, לא הוגשה שום הצעה ע"י מר כהן לגבי עוזרי הוראה.

ניקולאי טבק: האנשים האלה לא מקבלים שכר מינימום.

ניקולאי טבק: אוניברסיטת חיפה, למשל, רק החודש הסכימה לשלם שכר מינימום, והיא שילמה לא חמש שנים אחורה אלא אולי כמה חודשים אחורה.

ניקולאי טבק: גם על זה היה ויכוח, והיה צריך להתווכח עם האוניברסיטה האם מגיע שכר מינימום לעוזרי הוראה או לא.

ניקולאי טבק: אנו מקבלים 10 משכורות במקום 12 משכורות, כשבזמן הזה אנו כמובן עובדים; בקיץ יש בחינות כמו שדני ציין, וזה לא שאנו נעלמים בזמן הזה.

ניקולאי טבק: איחור בקבלת כתב מינוי - יש מה שנקרא כתב מינוי, ואינני יודע עד כמה אתם מכירים זאת ואני מעריך שכן.

ניקולאי טבק: כל שנה האוניברסיטה מלינה שכר לפחות חודש וחצי או חודשיים לאנשים לדוגמא: אתמול התקשר אלי דוקטורנט.

ניקולאי טבק: הוא עושה דוקטורט באוניברסיטת חיפה אבל הוא מועסק בתכנית סגורה, ובגלל זה הוא לא תלמיד מחקר ובגלל זה הוא לא מקבל את הזכויות של נסיעה לחו"ל לכנסים או דברים כאלה.

ניקולאי טבק: אין לו זכויות אקדמיות, ויש לו רק זכויות סוציאליות.

ניקולאי טבק: הבן-אדם הזה לא קיבל משכורת שלושה חודשים.

ניקולאי טבק: מהי טענת האוניברסיטה, וזה קשור גם לפרישה, לעקרון הזה של מעבר מ-8 חודשים ל-12 חודשים?

ניקולאי טבק: - "אבל, הרי הוא בסדר.

ניקולאי טבק: הוא עבד סמסטר א', אז יש לו עדיין פרישה כאילו, והוא יקבל את המשכורת שלו.

ניקולאי טבק: הוא יתחיל לקבל את משכורתו מהחודש הבא עד ספטמבר או אוקטובר".

ניקולאי טבק: בן-אדם לא קיבל משכורת שלושה חודשים.

ניקולאי טבק: אני רוצה לקנח בסיפור אישי קצר.

זהבה גלאון: סיפור איש זה תמיד מעניין.

ניקולאי טבק: אני עוזר מחקר זה שנתיים וחצי באוניברסיטת חיפה - הדרג הכי נמוך של סגל זוטר שיכול להיות.

ניקולאי טבק: עוזרי הוראה או עוזרי מחקר זה בעצם אותו דבר.

ניקולאי טבק: שמו את אותו תקן עם כתב מינוי, ואדם מקבל זכויות של 10 חודשים.

ניקולאי טבק: מה קורה איתי?

ניקולאי טבק: אני עובד לפי שעות.

ניקולאי טבק: זה אומר שאני לא מוגדר במערכת.

ניקולאי טבק: אני ארעי, זמני, ואני לא-יודע-מה.

ניקולאי טבק: אני ארעי כבר שנתיים וחצי, ואין לי שום זכויות: לא פנסיה ולא שום דבר.

ניקולאי טבק: אני מקבל שכר שהוא שליש ממה שמגיע לי.

מיכאל מלכיאור: מה זאת אומרת שליש ממה שמגיע לך?

ניקולאי טבק: אני מקבל 22 שקל לשעה במקום שזה אמור להיות עם ותק והכל בסביבות 40 שקל, וזאת בלי להתחשב בכל הזכויות הסוציאליות מסביב גם.

מיכאל מלכיאור: למה זה שליש?

ניקולאי טבק: זה חצי.

ניקולאי טבק: אבל, אם נחשב את כל הזכויות הסוציאליות והכל ביחד- - -

דובר: עוזרי הוראה ומחקר אמורים לקבל גם פטור משכר לימוד, כך שהחישוב הוא - - -

ניקולאי טבק: בדיוק.

ניקולאי טבק: יש עוד 40 אלף שקל או 30 ומשהו אלף שקל של שכר לימוד שהייתי צריך לשלם מכיסי.

ניקולאי טבק: מה זה אומר?

מיכאל מלכיאור: אתה מקבל 22 שקל.

מיכאל מלכיאור: כמה שעות בשבוע?

ניקולאי טבק: משרה מלאה לעוזר מחקר זה 77 שעות חודשיות, ובדרך-כלל אני עובד לפחות 77 שעות או 100 שעות.

ניקולאי טבק: אני עובד יותר ממשרה מלאה.

מיכאל מלכיאור: מכיון שאנו שומעים את הסיפור האישי, אני רוצה להבין את הסיפור.

מיכאל מלכיאור: אתה מקבל 77 שעות כפול 22 שקל, וזה מגיע לבערך 1,500 שקל.

ניקולאי טבק: כן.

ניקולאי טבק: לפעמים, סוגרים גם 2,000 שקל.

זהבה גלאון: מה שאוניברסיטת חיפה מרשה לעצמה לעשות זו שערוריה.

ניקולאי טבק: כשפניתי לאוניברסיטה וביקשתי להתערב, וזו הסיבה גם לכך שאני מעורב בכל הדברים האלה, אמרו לי שאני בכלל לא מוגדר ופשוט לא התייחסו.

ניקולאי טבק: הם פשוט לא מתייחסים אלי.

ניקולאי טבק: הדרך היחידה שלי היתה להגיש תביעה.

מיכאל מלכיאור: אבל, האם לפי המתווה של ות"ת אתה כן תהיה מוגדר?

ניקולאי טבק: לפי המתווה של ות"ת, בהחלט.

דניאל מישורי: כן.

דניאל מישורי: מתווה ות"ת כולל איסור על העסקה לפי שעות.

דניאל מישורי: זה אחד העקרונות שחשובים לנו במתווה ות"ת וזו אחת הסוגיות שלא קיבלנו עליהן תשובה בטיוטת ור"ה.

ניקולאי טבק: זה בעצם בא לטפל בכל האוכלוסיות וגם באוכלוסיה הכי חלשה שזה אני - אנשים ששנה או שנתיים באוניברסיטה ואחרי זה הם יוצאים משם.

מיכאל מלכיאור: אתה תיארת זאת היטב, והבנו זאת דרך התיאור שלך עוד יותר ממה שאולי לפני כן.

אייל רוזנברג: אני אייל רוזנברג, ואני מייצג כאן את ארגון סגל ההוראה בטכניון שקם לאחרונה.

אייל רוזנברג: לגבי שאלת הרלוונטיות או אי-הרלוונטיות של הטכניון, בטכניון כל מי שאינו חבר סגל בכיר מועסק בתנאים שדומים מאד וכמעט זהים לתנאים של מורים מן החוץ באוניברסיטאות האחרות.

אייל רוזנברג: אבל, זו אנומליה מסובכת שלא אכנס לפרטיה.

אייל רוזנברג: כדי להכליל את דברי קודמי, אומר שנושא גובה השכר הוא נושא חשוב שבמקומו מונח, אבל אמצעים כמו שִברור לקבוצות קטנות שכל אחת התנאים שלה שונים ויצירת קופות שהאוניברסיטה צריכה לחלק מתוכן לפי כל מיני קריטריונים של אנשים שאולי כן מתאים להם לקבל ואולי לא מתאים להם לקבל זה דבר שיוצר בעיות קשות מאד עבורנו - בעיות של אפליה בין פרטים בתוך יחידות אקדמיות, בין פקולטות מתוקצבות יותר לבין מתוקצבות פחות, --

זהבה גלאון: נכון.

אייל רוזנברג: --כל מיני משחקי כוח וצורך להיעזר בפרוטקציות.

אייל רוזנברג: כל שנה באוניברסיטאות אחרות או בטכניון אפילו כל סמסטר צריך להתווכח מחדש עם כל מיני אחראי שיבוצים על כמה תקבל, למה תקבל והאם מעמדך הוא כזה או אחר וכו'.

מיכאל מלכיאור: לא כל הדברים האלו ייעלמו עם המתווה?

אייל רוזנברג: אני מקווה שככל שהמתווה ייושם ונגיע להסכם שהוא מתאים יותר לדרישותינו, ככה הוא ייצור מצב של אחידות ושל בהירות וכל אחד יודע כמה שיותר זמן מראש כמה מגיע לו וכמה הוא צריך לקבל ואי-אפשר לעשות משחקים כאלה.

מיכאל מלכיאור: לפחות באופן מינימלי.

אייל רוזנברג: במיוחד חשובה לי נקודת השִברור של הקבוצות, ואנו צריכים לבדוק ולראות איפה יש את האנשים שעבורם צריך לטפל בבעיה ולא בגלל שאחד הוא שופט עליון ואחד הוא פרופסור באוניברסיטה ולאחד יש אבא עשיר וכו'.

אייל רוזנברג: אני חושב שהדברים האלה לא רלוונטיים, ואני רוצה כך לנפץ פה איקונין ולומר שגם אם יבוא שופט עליון או פרופסור וכו' וילמד באיזה שהוא היקף מגיע לו את מלוא השכר עבור העבודה שהוא עושה עם מלוא הזכויות הסוציאליות על עבודה שהוא עושה, וזה שהוא גם עשיר - אז בסדר, אז הוא גם עשיר, מה אפשר לעשות?

מיכאל מלכיאור: בסדר, אבל זה לא בדאגה הראשונית שלנו.

אייל רוזנברג: אי-אפשר להשתמש בנקודה הזאת כדי לפגוע באנשים שמצבם הכלכלי הוא לאו דוקא כל כך נהדר.

מיכאל מלכיאור: אנו לא רוצים שישתמשו בטיעון הזה כדי לא להסדיר בינתיים.

מיכאל מלכיאור: ברור שלאורך זמן כל המערכת חייבת להגיע לפתרון, אבל אנו לא נחזיק אתכם בני ערובה.

מילכה רובין: אני מילכה רובין, ואני נציגת המורים מן החוץ באוניברסיטה העברית.

מילכה רובין: רציתי להפנות את תשומת הלב למה באמת קורה למורים מן החוץ במיוחד לאורך זמן אצלנו באוניברסיטה.

מילכה רובין: תמיר ברשד דיבר קודם על כך שיש פוטנציאל של אנשים שלא יכול להתממש בגלל מצוקת התקציב, ודרך אגב זו פעם ראשונה שאני שומעת שמישהו מודה בזה בריש גלי, כלומר שיש קבוצה שלמה של אנשים שהיו בעבר ראויים לקבל תקנים טובים ונכונים ובעצם המצב הכלכלי של האוניברסיטאות מביא אותם למקום שאנו נמצאים בו.

מילכה רובין: כבר כמה חודשים אני מנהלת את הוועד הזה של המורים מן החוץ, ונתקלתי במקרים כאלה במיוחד במדעי הרוח והחברה - אנשים שהוכיחו מצויינות בכל הקריטריונים האפשריים, והם אנשים שמלמדים כבר כמה שנים קורסים מבוקשים.

מילכה רובין: יש בחורה שמלמדת בסוציולוגיה קורס על החברה הפלשתינית.

מילכה רובין: אני חושבת שכולכם תסכימו שזה נושא מרכזי ביותר אצלנו בחברה, וזה לא העת העתיקה או דברים איזוטריים מהסוג הזה.

מילכה רובין: אין בחוג לסוציולוגיה מישהו שמלמד את הנושאים האלה.

מילכה רובין: דרך אגב, גם בחוג למזרח-תיכון כיום אין מומחה למזרח תיכון זולת הבחור שהוא חבר בוועד שלי והוא מורה מן החוץ וגם הוא מצטיין ועומד בכל הקריטריונים.

מילכה רובין: כלומר, זה לא שיש אנשים בתוך הסגל הקבוע שמלמדים את הנושאים האלה.

מילכה רובין: הבחורה הזאת מלמדת 10 שנים קורס מרכזי בנושא, בהצטיינות, כששמעתי כבר מאנשים מסביב שהיא בהחלט ראויה.

מילכה רובין: היא קיבלה הודעת פיטורין השנה, וראש החוג אמר לה במפורש שהוא צריך לפטר אותה כי היא יותר מדי שנים במערכת ובגלל הותק שלה הוא הולך לפטר אותה.

מילכה רובין: זה היא ועוד כמה אנשים, מכיון שהם מתייחסים למורים מן החוץ כמו אל סחורה עוברת לסוחר, סליחה, וזה כמעט כמו שוק עבדים.

מילכה רובין: יש בחור אחר מקרימינולוגיה שהוא שנה אחר שנה מורה מצטיין עם אותו סיפור.

מיכאל מלכיאור: תיארת את זה יפה מאד.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שלא נרחיב עכשיו.

מיכאל מלכיאור: הבנו היטב, אפילו חברי-הכנסת, אפילו מי שמתקשה בהבנה כמוני, גם בישיבה הזאת את המצב של מכלול הקבוצות שיש בתוך מה שקרוי: הסגל הזוטר.

מיכאל מלכיאור: רוצים להגיע להסדרה שלהם.

מיכאל מלכיאור: גם שמענו מור"ה שרוצים להגיע להסדרה, וגם הם חושבים שהדבר פוגעני וצריך הסדרה.

מיכאל מלכיאור: השאלה שנותרת לנו עכשיו היא איך אנו מקדמים כרגע את המשא ומתן.

מיכאל מלכיאור: אנו רוצים גם ככנסת לעקוב, כי ראינו מה קורה לדברים כשאנו לא עוקבים יום יום.

מיכאל מלכיאור: אינני יודע אם זה תפקידנו, אבל זה יהיה תפקידנו.

מיכאל מלכיאור: ניקח על עצמנו את התפקיד הזה.

שיאון קורן: מוטי אמר כל כך הרבה דברים משמחים פה וכן שאתה תיפגש עם ות"ת.

שיאון קורן: בוא ותגיד שאתה מוכן לשבת ולדבר על מתווה ות"ת.

שיאון קורן: בוא ותגיד את זה.

מרדכי כהן: אני מוכן לשבת ולדבר בתיווך ות"ת.

שיאון קורן: על מה?

שיאון קורן: על מזג האויר?

שיאון קורן: על מה נדבר?

שיאון קורן: תגיד.

מרדכי כהן: לא.

מרדכי כהן: אתה כבר רוצה עכשיו- - -

שיאון קורן: על מתווה ות"ת.

שיאון קורן: בוא ותגיד את זה.

שיאון קורן: אל תתחמק.

מרדכי כהן: זה כמו שאני אגיד לך: בוא ותגיד שאתה רוצה לשבת על המתווה של ור"ה.

דובר: מה זה חשוב לך על מה הם ידברו?

דובר: הם יפתרו את הבעיה?

שיאון קורן: כן.

דובר: הם יפתרו את הבעיה.

דובר: אז, מה זה משנה מתווה ות"ת או לא מתווה ות"ת?

דובר: כי הם מציעים הצעה שהיא לא הצעה.

זהבה גלאון: בתחילת הישיבה דיברנו באופן כללי וגם הדברים הוצגו כאן באופן כללי.

זהבה גלאון: אין ספק שכאשר שומעים את הסיפורים האישיים ואת הדוגמאות שנמסרו כאן, ומאחורי כל מספר כזה של 5,000 איש יש אדם או אשה עם הסיפור שלו, הדברים האלה מקוממים שבעתיים.

זהבה גלאון: לכן, אם אני יכולה מעט לעשות איזה ניואנס לדברים שלך, שאתה מעריך, מיכאל מלכיאור, שגם ור"ה מבינים ומוכנים - הם מוכנים בתנאים שלהם.

זהבה גלאון: הם מוכנים לְפגישה.

מיכאל מלכיאור: הוא לא ינהל עכשיו את המשא ומתן.

זהבה גלאון: אני לא מציעה, ואני גם לא חושבת שזה הפורום לנהל משא ומתן.

זהבה גלאון: לכן, הוא גם לא יכול להגיד לך כרגע על השאלה שלך על מה.

זהבה גלאון: אני חושבת שברור היום גם לור"ה, שהם צריכים לנסות להגיע לאיזו שהיא הבנה.

זהבה גלאון: אם אני יכולה להגיד את זה, אנו, כוועדה, תומכים בכך שיתקבל המתווה שות"ת הציגה.

זהבה גלאון: לכן, מבחינתנו, כאשר ות"ת מוכנים לשבת עם ור"ה לשיחת גישור או מה שזה לא יהיה, זה על מנת לנסות לשכנע את ור"ה לקבל את המתווה שהם הציגו.

זהבה גלאון: אתם מוכנים לקבל את זה, ואומנם זה לא כל תאוותכם בידכם.

זהבה גלאון: אינני רואה אופציה אחרת.

זהבה גלאון: שמענו כאן גם את נציגי הסטודנטים, וזה לא בא בחשבון.

זהבה גלאון: אולי הם זקוקים לפגישה הראשונה הזאת ביום ראשון ביניהם על מנת לנסות, ואנו מציעים שתתכנסו בחדר עד שייצא עשן לבן.

זהבה גלאון: מבחינתנו, המסר הוא שהמתווה של השרה הוא המתווה שאנו רוצים שיתקבל.

זהבה גלאון: אי-אפשר לנצל את העובדה שמדובר כאן בסגל זוטר ושאפשר על גבו לעשות סיבובים.

זהבה גלאון: בצדק כמו שאמרתי קודם הלכו להסדר עם הסגל הבכיר שלא התעסק עם הסגל הזוטר, אבל בסדר זה כבר היה והאיטריות קרות.

זהבה גלאון: אי-אפשר גם למשוך את זה יותר לאורך זמן.

זהבה גלאון: הדבר הזה לא מתקבל על הדעת.

מיכאל מלכיאור: נשמע הערה אחרונה, ואז נסכם.

איריס הרפז: אני איריס הרפז, ואני לוביסטית ואני מייצגת את הסתדרות העובדים הלאומית.

איריס הרפז: אנו בתחושה שלצד הנושאים הפרקטיים שיש כרגע לפתרון המשבר הזה יש בכלל איזה שהוא חוסר במידע או חוסר ודאות לגבי בכלל מהו מצב עובדים באקדמיות בישראל.

איריס הרפז: האם יש איזו שהיא ראיה אסטרטגית לטווח ארוך?

איריס הרפז: האם יש איזה שהם עקרונות?

איריס הרפז: המשבר עכשיו נגמר, אבל אנו שואלים את עצמנו מה יקרה בפעם הבאה.

מיכאל מלכיאור: הוא לא נגמר.

מיכאל מלכיאור: הוא בקושי התחיל.

איריס הרפז: אנו לא רק שואלים אלא גם חשבנו על איזו שהיא דרך.

איריס הרפז: אנו רוצים להציע, שבשלב הראשון אולי הוועדה תזמין את נציגי ות"ת לתת איזה שהוא דו"ח על מהו המצב באמת.

איריס הרפז: במקום שנאזין לסיפורים אישיים, נקבל עובדות: מה קורה באוניברסיטאות?

איריס הרפז: איך הדברים מתבצעים?

זהבה גלאון: זה רעיון טוב.

דובר: כולל עובדי הקבלן.

איריס הרפז: אני חושבת, שזה מאד חשוב שלצד התהליך קצר הטווח לפתרון המשבר ספציפי יהיה גם פתרון ארוך טווח.

מיכאל מלכיאור: אני מקבל את הצעתךְ.

מיכאל מלכיאור: אנו נעשה דיון על תנאי ההעסקה בכלל באוניברסיטאות של כלל העובדים באוניברסיטאות, ונזמין גם את ההסתדרות, הסתדרות העובדים וכמובן את ות"ת כדי לשמוע על כלל התנאים.

זהבה גלאון: טוב מאד.

מיכאל מלכיאור: בסדר.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו זאת, ומנהלת הוועדה רשמה זאת והיא תקבע ישיבה כזו.

מיכאל מלכיאור: עכשיו, נסכם, ואני רוצה לדעת האם זה מקובל עליכם.

מיכאל מלכיאור: ברור לנו שהכיוון צריך להיות בכיוון של הצעת הות"ת.

מיכאל מלכיאור: דרך אגב, גם זו הצעת פשרה, וזה לא התחיל משם.

מיכאל מלכיאור: אני זוכר איפה זה התחיל.

מיכאל מלכיאור: את זה צריכים גם בור"ה לדעת.

מיכאל מלכיאור: זו הצעת פשרה.

מיכאל מלכיאור: ברגע שלא מקבלים הצעת פשרה, יכול גם הסגל הזוטר לחזור מהסכמתו לעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: אבל, אנו חושבים שיש פה צעד.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות, לפי מה ששמענו פה מות"ת, שצריך לחשוב על כמה נקודות פה כדי להגיע לסיכום.

מיכאל מלכיאור: אינני רוצה להגיד "כל מה שהיה בהצעת הות"ת כלשונו", ויכולים להיות לכאן או לכאן שינויים במשא ומתן.

מיכאל מלכיאור: אבל, אני רוצה להציע לכם - אני לא מבין למה לא ביום שישי, אבל בסדר.

מיכאל מלכיאור: אנו מקלים בעניין - שמיום ראשון בבוקר יושבים ברצף.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לבקש מהחברים בור"ה, בסגל הזוטר וגם בות"ת שתעדכנו אותנו יום יום.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מחבר-הכנסת זאב אלקין, שגם מתמצא בסוגיות השונות של העניין - אנו ממנים אותו לדווח לכולנו יום יום מה היה באותו יום, מה התקדם ואיך אנו סוגרים את העניין לגבי ההסדר הנוכחי.

מיכאל מלכיאור: חבל שהגענו לזה.

מיכאל מלכיאור: זה היה צריך להיעשות לפני חודשים.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, לא היתה שום סיבה לכך שזה נמרח.

שיאון קורן: הם נוסעים לחו"ל כל הזמן.

שיאון קורן: הם קובעים לנו פגישות.

שיאון קורן: כבר היו לנו פגישות, והם בחוץ-לארץ.

שיאון קורן: - - -שהם באים ולא באים.

מיכאל מלכיאור: שיאון קורן, סליחה אבל זה לא רלוונטי.

מיכאל מלכיאור: אנו נקבל דיווח כל יום.

מיכאל מלכיאור: יש מישהו שיהיה בארץ.

מיכאל מלכיאור: הם צריכים לגייס הרבה כסף, אני מקווה הרבה מאד כסף, כדי לשלם לסגל הזוטר כתוצאה מהמשא ומתן הזה.

מיכאל מלכיאור: הם יצטרכו לגייס את הכסף גם בחוץ-לארץ.

מיכאל מלכיאור: לצערי, תקציב המדינה לא יכול לכסות את כל מה שאתם צריכים לקבל.

מיכאל מלכיאור: צריך גם לאפשר את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שצריכים להעיר פה על הנסיעות של הנשיאים לחוץ-לארץ, וזה באמת לא לוקסוס.

שיאון קורן: צוות המשא ומתן שלהם ולא הנשיאים.

מיכאל מלכיאור: אז יישבו במשא ומתן.

מיכאל מלכיאור: יש עכשיו לור"ה יושב-ראש יחסית חדש.

מיכאל מלכיאור: מתי הוא חוזר?

שיאון קורן: לא.

שיאון קורן: זה לא הוא.

שיאון קורן: הצוות משא ומתן שלהם.

דובר: הצוות משא ומתן.

דובר: אבל, זה לא חשוב.

דובר: הנוכחות של נציגי ור"ה הרבה יותר- - -

מיכאל מלכיאור: אתם צריכים לדעת שזה לא איזה פה עניין שאפשר עוד להאריך, למרוח ולמסמס.

מרדכי כהן: זה להפך.

מיכאל מלכיאור: היתה הרגשה במשך תקופה ארוכה שזו היתה המדיניות: "אם אנו נתעלם מהבעיה מספיק זמן, הבעיה תיעלם".

מיכאל מלכיאור: זו היתה תחושה שלנו כוועדה, ואני אומר זאת.

מיכאל מלכיאור: אני מקבל את דבריך שאתם מוכנים לשבת ברצף.

מרדכי כהן: אנו מבקשים לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: אתם מבקשים.

מיכאל מלכיאור: זה עוד יותר טוב.

מיכאל מלכיאור: אני מקבל גם את דבריך שאתם מוכנים שיהיו כל הגורמים ביחד, כלומר גם ות"ת יהיו חלק ביחד עם הסגל הזוטר ותשבו כולכם ביחד.

מיכאל מלכיאור: אתם יכולים לעשות ישיבה ראשונה רק יחד איתם, ואין לנו שום בעיה עם זה.

מיכאל מלכיאור: אתם מקבלים גם את הבקשה או הדרישה של ועדת החינוך יום יום לעדכן אותנו דרך חבר-הכנסת זאב אלקין.

מרדכי כהן: אנו נשמח לעדכן אתכם.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאם אנו כולנו יכולים להסכים במתווה הנוכחי, עוד נעשה את הישיבה אחרי שהכל ייגמר.

מרדכי כהן: אני מבקש עוד דבר אחד - מכיון שיש איום על עיצומים ועל נקיטת צעדים החל מיום ראשון של הסגל הזוטר לפחות באוניברסיטת תל-אביב, שנקבע שני דברים: לוח-זמנים לסיום המשא ומתן, ואני חושב שנקבע זמן סביר, וכן שבזמן הזה גם אין עיצומים.

מיכאל מלכיאור: מהו לוח-הזמנים שאתה חושב שראוי?

מרדכי כהן: לדעתי, אפשר לגמור את המשא ומתן תוך שלושים יום.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: לא.

מרדכי כהן: זה לא נושא פשוט.

מיכאל מלכיאור: למה לעשות שלושים יום?

שיאון קורן: כמו שהם קבעו לנו פגישה, ואחרי פגישה ראשונה הוא בחו"ל.

זאב אלקין: ות"ת אומר שאפשר לגמור את זה בשבוע או שבועיים או עשרה ימים, אבל לא שלושים יום.

זהבה גלאון: נכון.

זהבה גלאון: עשרה ימים.

מיכאל מלכיאור: בוא וניתן לזה שבועיים שלמים, וזה דבר ראוי וזה זמן שאפשר לעשות זאת ברצינות.

מיכאל מלכיאור: אתם רוצים גם להגיע להסדר שלא יהיה רק טלאי על גבי טלאי.

מיכאל מלכיאור: אם זה מקובל, אז מקובל גם שאתם דוחים- - -

שיאון קורן: אנו רק נקיים אסיפות הסברה וניידע את החברים במתרחש.

שיאון קורן: מוטי כאן נותן את דברו ולו אנו מקווים ורוצים להאמין שיהיה משא ומתן אינטנסיבי.

מיכאל מלכיאור: עם רצון טוב להגיע לסיכום.

זהבה גלאון: תחמנו את זה בשבועיים.

דובר: בתנאי שלא נשמע: 12 אלף שקל.

דובר: - - - ביום שישי.

דובר: הבעיה שיש לך חבר נאמנים.

דובר: אמרת לי שיש לך חבר נאמנים.

מיכאל מלכיאור: אם כך, אתם מקבלים.

מיכאל מלכיאור: בינתיים, אתם יכולים לעשות הסברה וכו' כדי שיידעו החברים.

מיכאל מלכיאור: אנו מקבלים שכולם ייכנסו למשא ומתן אינטנסיבי כדי להגיע לסיכום.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לכולכם.