הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 49, 2008-04-08 10:00

יצחק גלנטי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יצחק גלנטי: אני מעביר את רשות הדיבור לחה"כ רן כהן.

רן כהן: אדוני היו"ר, ביקשתי שהישיבה הזו תהיה ישיבה משותפת עם הוועדה לעובדים זרים, שיש לי הכבוד לעמוד בראשה.

רן כהן: אני יכול לספר לך ולכל האורחים, שלפני חודשיים-שלושה היו לי שני ביקורים בלב תל אביב, ברחוב מטלון ובשאר המקלטים בהם מתאכלסת אוכלוסיית הפליטים לסוגייה.

רן כהן: בתום הסיור הראשון הזמין אותי הפעיל רן כהן, לבוא ולבקר במרפאה של הרופאים למען זכויות אדם.

רן כהן: בביקור הזה ראינו צפיפות עצומה של פליטים אפריקנים, שמקבלים שם טיפול.

רן כהן: התביעה של הרופאים האלה, שעושים את הכל בהתנדבות, היתה שהמדינה תיקח את האחריות על הטיפול הרפואי לאנשים הללו, כמו שהיא מחויבת.

רן כהן: הדבר השני שנאמר לנו הוא, שבראשון לאפריל המרפאה הזו חייבת להיסגר כיוון שהשכירות באותו מקום מסתיימת.

יצחק גלנטי: הראשון באפריל כבר היה.

לזכויות אדם: אנחנו עדיין באותו מקום.

לזכויות אדם: המרפאה נסגרה עוד לפני.

לזכויות אדם: המקום קיים, אבל המרפאה נסגרה מסיבה אחרת.

רן כהן: מכל מקום, אני בו במקום פניתי לאנשי משרד הבריאות, וביקשתי שהם ייקחו אחריות על הטיפול הרפואי באנשים הללו.

רן כהן: ביקשנו גם שיימצא מקום חלופי, כדי שהמרפאה הזו תוכל לפעול במקום אחר.

רן כהן: פנינו גם לעיריית תל אביב בעניין הזה.

רן כהן: לדאבוני הרב, שום דבר לא נעשה, ועוד מעט נשמע מה קורה עם המרפאה הזו.

רן כהן: לפני שבועיים בדיוק קיימה הוועדה שלי דיון בנושא הזה, וקיבלנו שם מידע מד"ר דור, שאומר שמשרד הבריאות בנה תוכנית על מנת לתת מענה ל-10,000 מבקשי מקלט, מבקשי עבודה מסתננים, מבקשי פליטות.

רן כהן: הדרישה של משרד הבריאות היא לקיים את זה בעלות של 42,000,000 שקלים.

רן כהן: למיטב ידיעתי, הדרישה הזו הועברה גם למשרד האוצר וגם למשרד ראש הממשלה.

רן כהן: לא ניתנה תשובה, כי זה נעשה יום לפני כן.

רן כהן: הוועדה סיכמה את הדיון בכך שהיא החליטה לפנות למנכ"ל משרד ראש הממשלה, למנכ"ל משרד האוצר ולמנכ"ל משרד הבריאות, ולבקש מענה לדרישה של משרד הבריאות לפני היום הזה.

רן כהן: ביקשנו, שבישיבה הזו ישתתפו המנכ"לים של המשרדים הללו כדי שיתנו לוועדה ולכנסת את התשובות.

רן כהן: אני לא רואה כאן אף אחד מהמנכ"לים.

רן כהן: אני מבין מד"ר דור, שפרופ' ישראלי היה צריך לבוא לכאן אבל הוא יגיע לישיבה הבאה בשעה 11:00.

רן כהן: זה נראה לי לא ראוי ולא נכון, שכאשר ועדה מזמינה מנכ"ל בסוגיה הומניטארית ואקוטית אין תשובה.

יצחק גלנטי: הטיעון יהיה התרגיל.

רן כהן: זה תרגיל על הכנסת.

רן כהן: הדבר הזה בלתי נסבל.

רן כהן: בינתיים המצוקה של האנשים הללו היא גדולה מאוד.

רן כהן: אני בטוח, שהסכנה היא קודם כל לאנשים הללו, שהם אורחי מדינת ישראל.

רן כהן: לא יכול להיות שהם לא יקבלו את הטיפול הרפואי האלמנטארי.

רן כהן: פעם שעברה נמסר לנו, שלאחר שהמרפאה של רופאים לזכויות אדם נסגרה, היתה הפניה לאיכילוב, וולפסון ובתי חולים אחרים, ששם העומס על חדרי המיון הוא גדול.

רן כהן: בנוסף, גם שם לא ניתן כל הטיפול שצריך להינתן, כי יש מגבלה בסוגיה הזו.

רן כהן: זה מה שאני יכול לומר עד כה.

רן כהן: כדאי לשמוע מארגונים לזכויות אדם, מה מצב המרפאה ומה מצב המטופלים.

רן כהן: הייתי רוצה לשמוע ממשרד האוצר ומשרד הבריאות, תשובה לגבי מימון הטיפול הזה.

יצחק גלנטי: אני הייתי מבקש מהרופאים לזכויות אדם להתמקד בשני דברים עיקריים.

יצחק גלנטי: השאלה הראשונה היא, כמה מטופלים נמצאים היום בסיכון כלפי עצמם.

יצחק גלנטי: שאלה נוספת היא, האם אותם מטופלים אינם מהווים סכנה לציבור הרחב דרך מחלות מדבקות.

יצחק גלנטי: הבעיה היא לא רק לגבי העובדים עצמם, אלא באיזו מידה סגירת המרפאה הזו, גם אם היא תהיה זמנית עד למציאת פתרון, היא מהווה סכנה לבריאות הציבור הרחב.

לזכויות אדם: אם מדברים על פליטים ומבקשי מקלט בלבד, אני יכול לומר שבישראל שוהים 7,000 פליטים, כאשר מתוכם 2,000-3,000 בתל אביב.

לזכויות אדם: צריך לזכור, שהיום מדינת ישראל מרחיקה הרבה מאוד פליטים צפונית לחדרה ודרומית לגדרה.

יצחק גלנטי: שם זו לא מדינת ישראל.

לזכויות אדם: אם היתה להם נגישות לשירותי בריאות במרכז, היום גם את זה אין להם בצפון או בדרום.

לזכויות אדם: המרפאה מטפלת גם באוכלוסייה של מהגרים, מהגרים חוקיים שהביטוח מתנער מאחריות כלפיהם, או עובדים לא חוקיים שמגיעים.

לזכויות אדם: בסך הכל יש במרפאה 20,000 תיקים רפואיים.

יצחק גלנטי: אבל לא כולם מהווים סכנה לעצמם ולציבור.

לזכויות אדם: לא.

לזכויות אדם: אני רוצה להבהיר, כי פליטים ומבקשי מקלט לא מביאים איתם מחלות מסוכנות מארצות המוצא.

לזכויות אדם: המחלות שהם נדבקו בהם, כמו אבעבועות רוח וחצבת, אלה מחלות שהם נדבקו בהן בישראל.

לזכויות אדם: יש גם מקרים של שחפת.

לזכויות אדם: מבחינת סכנה, ראוי שמשרד הבריאות ידבר.

לזכויות אדם: אני חושב, שכאשר לא מטופלים אנשים וכאשר יש מחלות מדבקות כמו אבעבועות וחצבת, זה בהחלט בעייתי גם לציבור הרחב.

לזכויות אדם: כאשר אנשים לא מטופלים במחלות מדבקות, זה בהחלט בעייתי גם לציבור הרחב.

לזכויות אדם: בתוך הקבוצה הזו יש גם נשאי H.I.V, אבל זו מחלה המידבקת רק בדרכים מסוימים.

לזכויות אדם: גם הנשאים האלה לא מטופלים.

אריה אלדד: אני עסקתי בשאלה הזו לפני שבוע, כאשר ניסיתי לבדוק מדוע יש פערי דיווח בין משרד הפנים והמוסד לביטוח הלאומי בנושא העובדים הזרים.

אריה אלדד: מסתבר שקובצי המידע של אחד לא מדבר עם השני.

אריה אלדד: המוסד לביטוח הלאומי אומר, שאם משרד הבריאות או משרד האוצר ירצו נתונים שיבוא ויבקשו.

אריה אלדד: אין תקשורת ישירה.

אריה אלדד: למה זה נוגע לעניינו?

אריה אלדד: משום שיש הרבה מאוד עובדים זרים בארץ, והם אוכלוסייה בריאה וצעירה, מסוס חייו של כל מבטח מסחרי.

אריה אלדד: אני לא מכיר בעל פה את הנתונים לגבי השאלה, כמה מקבלות חברות הביטוח הפרטיות כדי לתת ביטוח לאותם עובדים, אבל הן ודאי לא עושות את זה בהתנדבות.

אריה אלדד: הן עושות את זה כדי להרוויח כסף.

אריה אלדד: אינני מבין מדוע המדינה לא יכולה להיות המבטח של אותם אנשים, לזכות באותם תשלומים באמצעות המוסד לביטוח לאומי או כל מנגנון אחר, ובעודף העסקי להחזיק את אותה מרפאה שהיום צריכה להיסגר כי למדינה אין כסף לתחזק אותה.

אריה אלדד: יש כסף במערכת הזו, גובים אותו מהעובדים הזרים או מהמעסיקים שלהם, ואפשר להשתמש בו כדי לתת להם ביטוח בריאות בסיסי וגם כדי לגשר על הפער של מה שאין היום במערכת.

אלי אפללו: שמעתי מד"ר הסנר, משהו שלא התאים למה שנאמר פה.

אלי אפללו: הייתי רוצה לשמוע את האנשים שנמצאים פה, כדי שנגבש את עמדתנו.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש מנציג משרד הבריאות להציג את הדברים.

מיכאל דור: מה שהוצג פה זה רק חלק מהבעיה.

מיכאל דור: הבעיה היא הרבה יותר רחבה.

מיכאל דור: נושא הפליטים, בהגדרה זו או אחרת, הוזכר.

מיכאל דור: אנחנו מדברים על 7,000 איש, ולא מעניין אותי אם הם נמצאים צפונית לחדרה או דרומית כי לכולם מגיע טיפול.

מיכאל דור: יש לנו בעיה של מהגרי עבודה ששוהים כאן שלא כחוק.

מיכאל דור: המספר האחרון שעליו אני יודע מדבר על סדר גודל של 60,000-70,000 איש.

מיכאל דור: בנוסף, יש לנו קבוצה לא מבוטלת של שוהים לא חוקיים, שהם פלסטינים במקור, שלא יכולים לחזור לשם מכל מיני סיבות.

מיכאל דור: יש ביניהם אנשים חולים מאוד.

אלי אפללו: מה זאת אומרת?

מיכאל דור: נניח שפלסטינית שהתחתנה עם יהודי, הם נפרדו, אין לה תעודת זהות ונולדו להם ילדים.

מיכאל דור: נניח שיש שם מחלה קשה, שצריך לטפל והמוסד לביטוח לאומי אומר: לא בבית ספרנו.

מיכאל דור: בנוסף, יש לנו גם תיירות רפואית מהסוג הזה.

מיכאל דור: נניח שיש משפחה בה בן דוד של הסבתא היה יהודי.

מיכאל דור: היא מעלה את הדודה שאין לה שום קשר ליהדות על מטוס, שהיא חולת סרטן סופנית, ומצפים שהיא תקבל את הטיפול.

מיכאל דור: לא נעשית שום בדיקה בצד השני.

מיכאל דור: זו החלטה שלא מונעים עלייה.

מיכאל דור: בלוד הטייס מבקש שיחכה בשדה התעופה אמבולנס, על מנת שיעביר חולה לאונקולוגיה, דיאליזה, למוסד הגריאטרי בשמואל הרופא או לבית חולים באר יעקב של מחלות נפש.

מיכאל דור: יש עשרות ומאות מקרים כאלה בשנה.

רן כהן: מאות מקרים זה אומר שזה קורה כל שבוע פעמיים.

מיכאל דור: עשרות רבות.

מיכאל דור: בעני לא משנה אם מדובר באדם כזה או אחר.

מיכאל דור: לכולנו יש חמלה ואת הרצון לעזור, אבל הבעיה היא הרבה יותר רחבה מאשר 7,000 איש שרובם בריאים.

מיכאל דור: הוצגה כאן השאלה, כמה מהם מסוכנים לציבור.

מיכאל דור: אני יכול לומר, שמדובר בבודדים.

מיכאל דור: פה ושם אנו מזהים חולה שחפת, חולה H.I.V.

מיכאל דור: היו מקרים של הדבקות באבעבועות רוח, וניסינו לעזור להם.

יצחק גלנטי: האם הם מטופלים מיד?

מיכאל דור: הם מטופלים.

מיכאל דור: האוכלוסייה הזו מטופלת, אבל כאשר יש חולה H.I.V שצריך לתת לו טיפול לאורך שנים יש בעיה.

מיכאל דור: כידוע, יש הנחיה ברורה לחדרי המיון, שכל מי שמגיע לחדר המיון נבדק ומקבל טיפול מלא.

מיכאל דור: החברים שלי מארגון לזכויות האדם הפכו את זה לשיטה.

מיכאל דור: כמעט יומיום מגיעים מיניבוסים לחדרי המיון, שמאוד מופתעים לקבל מיניבוסים של פציינטים.

מיכאל דור: באחד המקרים היתה גם אי בהירות לגבי מי משלם את זה.

מיכאל דור: ד"ר הסנר ישמח לתת את התשובה, שבית החולים סופג את כל זה מתקציבו הלחוץ ממילא.

יצחק גלנטי: אנחנו שמענו, כי משרד הבריאות הכין תוכנית ל-10,000 מבקשי מקלט בעלות של 42,000,000 שקלים.

מיכאל דור: המספר הזה כולל גם חובות שיש לנו לחדרי מיון שנותנים את העזרה הראשונה הדחופה.

מיכאל דור: אני מדגיש כי, 42,000,000 שקלים זה על הוצאות שהיו כבר.

מיכאל דור: זה לא ביטוח רפואי לכל 60,000-70,000 איש.

מיכאל דור: זה משהו ברמה של המדיניות הכי בסיסית של הממשלה והכנסת.

מיכאל דור: זה לא משהו שאני אבקש מרביב.

מיכאל דור: זה משהו מאוד בסיסי.

יצחק גלנטי: הייתי רוצה לדעת, איזה תקציב נחוץ לכם.

מיכאל דור: לצורך עזרה ראשונה ופתרון הבעיות לטווח הקצר, אנחנו מדברים על 42,000,000 שקלים.

מיכאל דור: זה פורט והוגש.

מיכאל דור: אני מוכרח לחזור ולהדגיש, שזה לא פתרון עקרוני לבעיה.

יצחק גלנטי: האם קיבלתם תשובה לבקשה הזו?

מיכאל דור: לא.

רביב סובול: מחר יתקיים דיון על כך.

יצחק גלנטי: אבל בינתיים האנשים האלה קיבלו טיפול.

יצחק גלנטי: מאיפה התקציב לכך?

מיכאל דור: בינתיים בתי החולים סופגים את זה מתקציבם הלחוץ.

רן כהן: הם סופגים את זה מהפסדיהם.

מיכאל דור: מהפסדיהם.

מיכאל דור: שום מדינה בעולם לא הצליחה לפתור את הבעיה הזו.

מיכאל דור: במסגרת הניסיון שלי ללמוד על הנושא, פניתי לחברים שלי באנגלייה שאחראים שם על שירותי בריאות.

מיכאל דור: יש להם בעיות די דומות.

מיכאל דור: הם נותנים טיפול רפואי של כמה חודשים לכל מי שבא, חוקי או לא חוקי.

מיכאל דור: הנחת היסוד שלהם, היא שאחרי שנה אדם מקבל אזרחות או שלאחר כבוד הוא עוזב את המדינה.

מיכאל דור: אין תופעה של אנשים שנשארים שם שנה.

מיכאל דור: אצלנו, במסגרת מהגרי עבודה, יש אנשים שנמצאים פה הרבה שנים.

מיכאל דור: הבעיה היא הרבה יותר רחבה כאן.

יצחק גלנטי: האם יש קשר בין אלה שמקבלים טיפול לבין משטרת ההגירה הישראלית?

מיכאל דור: לא.

מיכאל דור: יש הוראה מפורשת, שתזכרנו אותה לפני שנתיים, שצוות רפואי לא משתף פעולה עם משטרת גבולות, לא מגלה לה שהיו אצלו כאלה, ומונע ממנה להתעניין באנשים.

מיכאל דור: עשינו כל מאמץ כדי שהטיפול הרפואי לא ישמש כשוט נגד מהגרים.

רן כהן: אנחנו בוועדה לעובדים זרים קבענו עם משטרת ההגירה, מצאנו שמוקדי החולשה של מהגרים זרים בישראל לא יהוו מוקדים.

רן כהן: אסור להם לבוא לגני ילדים, לבתי הספר, לכנסיות, ובמקומות בהם מקבלים טיפול רפואי.

רן כהן: למיטב ידיעתי, זה מכובד.

קריאה: רק בכנסיות זה לא מכובד.

רן כהן: יש לי הבטחה מפורשת של מפקד משטרת ההגירה, שלא ייגעו בהם במקומות התפילה שלהם.

יוסי אדלשטיין: זה מכובד גם בכנסיות.

יוסי אדלשטיין: הבקשה של היו"ר מתקיימת, ומכבדים אותם גם בכנסיות.

יוסי אדלשטיין: הבעיה היא, שבתל אביב כל בית שני מוגדר ככנסייה.

יוסי אדלשטיין: בעיקרון, זה מכובד כפי שחה"כ כהן ביקש.

רן כהן: אני אבקש ממפקד משטרת ההגירה לבוא ולדווח על זה.

מיכאל דור: לפני שבועיים פניתי לכל קופות החולים, לשאול אם הן מוכנות לפתוח מרפאות שלהן בדרום תל אביב לטובת העובדים.

מיכאל דור: קופה אחת זרקה אותי מכל המדרגות, ואני מעדיף לא להגיד מי זאת.

רן כהן: תגיד מי זאת.

רן כהן: זו קופה ציבורית.

מיכאל דור: אני מעדיף שלא.

מיכאל דור: שלוש קופות גילו נכונות לשלוח רופאים מתנדבים, במידה ומשרד הבריאות יקים מרפאה.

יצחק גלנטי: כלומר, הבעיה היא מרפאה.

רן כהן: דובר על מרפאה אלטרנטיבית למרפאה של רופאים לזכויות אדם.

רן כהן: זו מרפאה של מתנדבים, ופה אנו מדברים על כך שמשרד הבריאות ייקח אחריות.

רן כהן: אני מודה לד"ר דור שבדק את זה.

רן כהן: האם מצאתם מקום להקמת מרפאה?

מיכאל דור: לא.

יצחק גלנטי: אבל יש צוות רפואי שמוכן לטפל.

מיכאל דור: יש הבטחה לצוות רפואי.

לזכויות אדם: נניח שמגיע חולה הזקוק לתרופה יקרה או לניתוח, האם גם את זה יעשו הרופאים המתנדבים?

לזכויות אדם: כנראה שלא.

יצחק גלנטי: אני ער לכל מה שאתה אומר, אבל יחד עם זה לא הייתי מציע שמדינת ישראל תיהפך לעיר מקלט לכל חולה ופיסח.

לזכויות אדם: צריך להפריד ולומר, כי בריאות היא זכות בסיסית שישראל מחויבת לה באמנות שונות עליהן היא חתומה.

יצחק גלנטי: אבל עניי עירך קודמים.

יצחק גלנטי: אתה מסכים איתי?

לזכויות אדם: לא.

לזכויות אדם: בכל מה שקשור לזכויות אדם ולבריאות, גם לילד הסודני וגם לילד הישראלי מגיעה בריאות.

לזכויות אדם: לשניהם מגיע את הבסיס.

לזכויות אדם: גם הם חיים בעיר, גם הם חיים בתל אביב.

לזכויות אדם: באירופה בדקו את הנושא ומצאו, שגם כאשר נותנים טיפול רפואי זה לא מגביר את קצב הכניסה למדינה.

לזכויות אדם: אלה תופעות שוליות.

אלי אפללו: מה קורה לתייר?

אלי אפללו: כאשר אני נוסע לחו"ל, אני עושה ביטוח רפואי.

רן כהן: גם לתייר בישראל יש ביטוח רפואי.

מיכאל דור: אם הוא רוכש ביטוח, הוא מקבל טיפול.

מיכאל דור: אם הוא מגיע למיון ללא ביטוח, הוא יקבל את הטיפול.

אלי אפללו: איך הם מוגדרים.

אלי אפללו: השאלה היא האם הם משלמים או שהם לא משלמים למוסד לביטוח הלאומי?

לזכויות אדם: לא.

יצחק גלנטי: אני מבקש מנציג האוצר להתייחס לנושאים שעלו כאן.

רביב סובול: עלו פה מגוון רחב של נושאים, שהם לא בהכרח מחוברים זה לזה.

רביב סובול: לגבי העובדים הזרים החוקיים בישראל, יש הסדר דרך תקנות שפרסם משרד התמ"ת.

רביב סובול: כל מעסיק מחויב לדאוג לביטוח רפואי של העובד.

רביב סובול: אנחנו לא חושבים שיש מקום לעשות בזה שינוי.

רביב סובול: זו לא צריכה להיות אחריותה של המדינה לספק ביטוח רפואי.

רן כהן: הנושא של הביטוח הרפואי של העובדים הזרים כחוק בישראל, מטופל על ידי הוועדה שלי באופן רצוף.

רן כהן: זו לא הבעיה.

יצחק גלנטי: אנחנו מדברים על 7,000 שוהים.

רביב סובול: כמו שציין ד"ר דור, אלה לא המספרים.

רביב סובול: מדובר בעשרות אלפים של עובדים זרים או של שוהים בלתי חוקיים, מסיבות שונות ומשונות: שב"חים, פלסטינים, אנשים שהגישו בקשה לקבלת מעמד של במדינת ישראל, פליטים וכו'.

רביב סובול: יש אנשים שמבקשים מעמד של פליט, ונמצאים ברמות שונות של טיפול בתהליך הזה.

רביב סובול: צריך להסתכל על הטיפול הרפואי כעוד רכיב בהתמודדות של הממשלה עם סך התופעה.

רביב סובול: ההתמודדות הזו מורכבת מפעילות של משטרת ההגירה.

רביב סובול: יש החלטה של ראש הממשלה מלפני כמה שבועות, על זה שכל הפליטים שנמצאים בתהליך ולא קיבלו הכרה כפליטים, ירוכזו במקום אחד בתנאי מעצר.

רביב סובול: זו מדיניות הממשלה.

יצחק גלנטי: גם בתנאי מעצר צריך לדאוג לזה.

רביב סובול: אין ספק, שברגע שמדינת ישראל מקבלת אחריות על האנשים האלה, היא גם צריכה לדאוג להם לטיפול רפואי בסיסי באותם מתקנים שבכוונתה להקים.

יצחק גלנטי: מי יממן את הטיפול הזה?

רביב סובול: מדינת ישראל.

יצחק גלנטי: בשביל זה צריך את האוצר.

אלי אפללו: האוצר או משרד הבריאות.

רביב סובול: זה יותר השב"ס.

רביב סובול: ההתחשבנות הפנימית בין משרד האוצר לשב"ס תוסדר.

רביב סובול: אלה הם החלטות של ראש ממשלת ישראל, ואנחנו נערכים גם ברמה התקציבית לממש אותן.

אלי אפללו: על איזה תקציב מדובר?

רביב סובול: התחום הזה לא בדיוק באחריותי, אבל מדובר בעשרות מיליוני שקלים.

רביב סובול: אני לא חושב, שמדינת ישראל יכולה להחליט על ריכוז של הפליטים שנמצאים במקום אחד, ומצד שני לבוא ולהגיד שהיא גם תדאג למי שמצליח להתחמק מיישומה של מדיניות ממשלת ישראל לדאוג לשירותים כאלה ואחרים.

רביב סובול: צריך להפריד בין ביצוע מדיניות, שבמסגרתה יינתן טיפול רפואי למי ששוהה במתקני המעצר, לבין טיפול במי שמתחמק מטעמים כאלה ואחרים מהמדיניות עליה החליטה מדינת ישראל.

רביב סובול: אני חושב שהמדינה לא יכולה לקבוע מדיניות מצד אחד, ומצד שני לספק שירותים שונים, ביניהם שירותי בריאות לשוהים בלתי חוקיים במדינת ישראל.

עינת גבע: אנחנו חושבים, שיש מקום להמשיך ולקיים את המרפאה, כל עוד לא נמצא פתרון אחר ולא הוסדר מעמדם.

עינת גבע: אנחנו קוראים לשר הבריאות, לכלול את אותם אנשים בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, במסגרת סעיף 56(1)(א)(ד), במסגרת הסדרים מיוחדים שהשר יכול לקבוע לגביהם.

עינת גבע: אם לא, אנחנו חושבים שיש מקום לתקן את החוק.

עינת גבע: אנחנו יזמנו הצעת חוק בעניין.

אלי אפללו: על איזה תקציב מדובר?

עינת גבע: אנחנו עדיין לא חשבנו על זה.

רן כהן: את זה משרד הבריאות קובע.

אלי אפללו: לא.

אלי אפללו: משרד הבריאות לא קובע.

אלי אפללו: יש מחלקת מחקר ומידע שיכולה לבדוק זאת.

אלי אפללו: מעניין אותי לדעת את ההיבט התקציבי של הצעת החוק.

לזכויות אדם: אני יכול לומר, ש-300,000,000 שקלים מדי שנה, שיכולים להיכנס למשרד הבריאות, לא נכנסים.

לזכויות אדם: משרד הבריאות במודע מוותר עליהם ואומר, שחברות הביטוח הפרטיות יקבלו אותם.

לזכויות אדם: היום, חברת הביטוח איילון, הראל ומגדל מקבלות דולר עבור 150,000 מבוטחים.

לזכויות אדם: מדובר ב-150,000 דולר ביום, שבמקום שייכנסו למשרד הבריאות הם נכנסים לחברות הביטוח הפרטיות.

לזכויות אדם: מדובר באוכלוסייה צעירה, בריאה, שבאה ל-5 שנים ועוברת בדיקות בארץ המוצא.

לזכויות אדם: הם כמעט לא צורכים בריאות, וחברות הביטוח גוזרות קופון שמן מאוד.

לזכויות אדם: את אותו קופון יכלה לקבל מדינת ישראל, ולהשקיע את הכסף בטיפול בפליטים מבקשים מקלט.

לזכויות אדם: אני חושב, שאפשר למצוא מקום שבו יתקצבו לתקופה מסוימת, והאוצר או הוועדה יתנו את זה בכך שמשרד הבריאות יבדוק רפורמה בביטוחים האלה, כך שהכסף הזה ייכנס סוף-סוף למדינה.

מיכאל דור: אם הכסף יהיה, כולנו נשמח.

מיכאל דור: משרד הבריאות לא ממונה על פיקוח על הביטוחים במדינת ישראל.

מיכאל דור: יש מפקח על הביטוח.

מיכאל דור: זה בכלל לא בתחום הטיפול של המשרד.

מיכאל דור: מדובר בממונה על הביטוח.

מיכאל דור: אני תמיד אשמח שיהיה כסף לטפל.

אילן גל: אני יו"ר לשעבר של רופאים בזכויות אדם, וממקימי המרפאה.

אילן גל: אני רוצה להגיד, שאני מסכים שאנחנו עוסקים באוכלוסיות רבות.

אילן גל: עם זאת, אנחנו דוברים של אותם אנשים ששוכבים עכשיו בגן העצמאות בתל אביב, במרתפים, במקלטים, ואין להם פתרון.

אילן גל: אני לא יודע, מי קובע שהאנשים האלה לא מהווים סכנה לציבור.

אילן גל: אני האחרון שאעשה להם דמוניזציה.

אילן גל: כאשר אנשים מגיעים ממקומות שבהם שחפת היא אנדמית, כאשר אנחנו מקבלים מדי פעם לחדר הלידה שלנו באיכילוב מקרים קטסטרופאליים של אנשים עם מחלות, זה עולה לנו יותר.

אילן גל: הציבור הישראלי משלם יותר.

אילן גל: אני לא יודע אם הוא משלם בבריאותו, אבל בטח בכספו.

אילן גל: אנחנו צריכים תשובה עכשיו.

אילן גל: הכסף נמצא.

רן כהן: איפה?

אילן גל: בכל יום נתון מקבלים גופים פרטיים 150,000 דולר.

אילן גל: תנו את זה למדינה.

אילן גל: אנחנו מדינת פליטים, ולא יכול להיות שאנו נערב עובדים זרים ושוהים בלתי חוקיים עם פליטים.

אילן גל: אין אפשרות שלא ניקח על כך אחריות.

אילן גל: האחריות הזו עולה כסף.

סיגל רוזן: אני רוצה לתקן ולומר, שיש קרוב ל-8,000 מבקשי מקלט שרובם אנשים עובדים.

סיגל רוזן: ישנם 5,000 פליטים מבקשי מקלט, שעובדים.

סיגל רוזן: מעסיקיהם משלמים לאותן חברות בריאות סכומים שמצטברים להון עתק.

סיגל רוזן: ניתן להפנות את הסכומים האלה לטיפול באותם ילדים של מבקשי מקלט, ולאותם בודדים שהם חולים.

יצחק גלנטי: אני רוצה לסכם את הישיבה.

יצחק גלנטי: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת העובדים הזרים מביעות את מחאתם על העדרם של מנכ"לי משרדי הממשלה בדיון היום, לגבי הסכנה בסגירת המרפאה של רופאים לזכויות אדם והעדר פתרון רפואי לנצרכים.

אלי אפללו: מנכ"ל משרד הבריאות הגיע.

אבי ישראלי: מי הזמין אותי?

אבי ישראלי: הזמינו אותי לדיון הבא.

וילמה מאור: הוזמנת גם לישיבה הזו.

יצחק גלנטי: העניין יכול להיבדק.

יצחק גלנטי: הוועדות תובעות ממנכ"ל משרד ראש הממשלה או ממנכ"לי משרדי הבריאות והאוצר, לדווח לכנסת תוך שבוע על החלטתם בדבר מימון הטיפולים הרפואיים למהגרים הבלתי חוקיים, ולפתיחת מרפאות שיעניקו את הטיפול באופן זמין לנצרכים.

יצחק גלנטי: תודה רבה, הישיבה נעולה.