ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא העסקת עובדים ערבים בשירות הציבורי, כנסת 17, פרוטוקול מספר 2, 2008-06-18 09:30

אחמד טיבי: בוקר טוב לכולם.

אחמד טיבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא קליטת עובדים ערבים בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: אני רוצה להעביר את ההתנצלות של השר בנימין בן אליעזר על שהוא לא יוכל להגיע, מסיבות מוצדקות.

אחמד טיבי: נמצאים כאן שלושה מנהלים כלליים, המנהל הכללי של המשרד לתשתיות לאומיות, מר חזי קוגלר, מר אלי רונן, יושב ראש מקורות, המנהל הכללי של חברת החשמל, מר עמוס לסקר, ומר רפי טטרקה, המנהל הכללי של תשתיות הנפט.

אחמד טיבי: אני רוצה לפתוח ולומר שלפני כל ועדה אנחנו שולחים שאלות, מספר שאלות, בדרך כלל לשר או לפקיד הבכיר המוזמן לוועדה, כדי להכין אותו לשאלות.

אחמד טיבי: רשימת השאלות מונחת לא לפני כולם.

אחמד טיבי: עשר שאלות הופנו לשר בנימין בן אליעזר והוא ענה עליהן בכתב.

אחמד טיבי: אני רוצה להקריא בפניכם, בכל זאת, את עשר השאלות.

אחמד טיבי: 1.

אחמד טיבי: כמה עובדים יש במשרד התשתיות, על פי חלוקה של: עובד המשרד, יחידות סמך, חברות ממשלתיות ורשויות ממשלתיות, וכמה מתוכם ערבים; 2.

אחמד טיבי: כמה עובדים ערבים נקלטו במשרד או ביחידותיו השונות, מאז שנת 2000, על פי חלוקה לפי שנים.

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם לדעתך מספר הערבים המועסקים במשרד מספיק ותואם למספרם באוכלוסייה, או שהמספר מועט ואינו מייצג את היקפם באוכלוסייה.

אחמד טיבי: 4.

אחמד טיבי: האם משרד התשתיות פועל בהתאם להחלטות הממשלה בעניין הגדלת ייצוג ערבים בשירות המדינה.

אחמד טיבי: 5.

אחמד טיבי: האם יש למשרד מדיניות מוצהרת ומוגדרת בנושא.

אחמד טיבי: 6.

אחמד טיבי: באילו תפקידים משמשים העובדים הערבים במשרד ובאילו דרגות.

אחמד טיבי: 7.

אחמד טיבי: האם יש ניסיון להעלות את מספרם באמצעות העדפה מתקנת ו/או מכרזים המיועדים לבני מגזר זה בלבד.

אחמד טיבי: 8.

אחמד טיבי: האם יש חסמים או קשיים הניצבים בפני מועמדים ערבים להתקבל לעבודה?

אחמד טיבי: אם כן, מה הם הכלים שאתה מציע כדי להסיר חסמים אלה.

אחמד טיבי: 9.

אחמד טיבי: מה מספר הערבים העובדים בחברת חשמל ומה שיעורם.

אחמד טיבי: 10.

אחמד טיבי: האם אתה, כשר, מרוצה משיעור העובדים הערבים בחברת החשמל, האם אתה מתכוון לשנות את המצב באמצעות העדפה מתקנת.

אחמד טיבי: נשלחה אליי תשובה בכתב של השר בנימין בן אליעזר.

אחמד טיבי: אני לא אקרא אותה.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת אפשרות למנהל הכללי לענות בשם משרד התשתיות, ואני מציע שתוך כדי כך, אם אתה רוצה להתייחס גם לתשובת השר שניתנה בכתב.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

חזי קוגלר: בוקר טוב.

חזי קוגלר: כבוד היושב ראש, כפי שאדוני ציין, נבצר משר התשתיות לבוא לדיון הזה, אבל הוא מייחס לזה חשיבות רבה ולכן הוא ביקש שאני אגיע ואופיע בשמו.

חזי קוגלר: קודם כל ברמה העקרונית, אפילו מבלי להיכנס או להתייחס כרגע להחלטות ממשלה ולמספרים הספציפיים, שר התשתיות והמשרד תומכים מאוד ביישום מאוד פעיל של העיקרון של האפליה המתקנת.

חזי קוגלר: זה נושא מוכח בעולם שכאשר מדובר באוכלוסיות שלא זכו לקידום כפי שזוכות אוכלוסיות אחרות באותה מדינה, על המדינה דווקא לנקוט בצעדים אקטיביים כדי לאפשר ולוודא שאותן אוכלוסיות אכן ישולבו בשירות של המדינה, וגם מעבר לזה.

חזי קוגלר: וכך אנחנו פועלים הלכה למעשה, אדוני, בכל הרמות, הן מהרמות הבכירות, ברמות המקצועיות וגם ברמות פחות מזה, כנהוג בעובדים האחרים.

חזי קוגלר: יש במשרד התשתיות עובדים שהם בני מיעוטים ואני יכול לציין שהרמות המקצועיות של האנשים, שאני אישית גם עובד איתם, הן לא פחות טובות, ואפילו יותר טובות מחלק מהאנשים האחרים.

חזי קוגלר: אנחנו לא עושים הבחנות בנושא הזה.

חזי קוגלר: מבחינה מספרית, החלטת הממשלה מחייבת שעד שנת 2012 ישולבו 10% של סך כל כח העבודה של המשרדים הממשלתיים מקרב בני מיעוטים ונקבעו גם אבני דרך להגיע למספר הזה, על פני שנים.

חזי קוגלר: אנחנו במשרד התשתיות הלאומיות עומדים בשיעורים הללו.

חזי קוגלר: מתוך סך כל העובדים שלנו, שהם 166 עובדים, כבר הגענו לרמה של 7% ואכן אנחנו צריכים להיעזר בכלים השונים על מנת לתת את ההעדפה הזו באמצעות מכרזים, מכרזים שמיועדים אך ורק לבני מיעוטים, או שיעורים בתוך המכרזים האחרים, כשבערך 30% מהמועמדים מגיעים מקרב בני מיעוטים, ואנחנו משתדלים מאוד לקבל אנשים שמגיעים אל הרמות המקצועיות הנדרשות.

חזי קוגלר: היעד שלנו הוא שבשנת 2010 נגיע כבר ל-8.5% מכח העבודה שלנו ואנחנו מאמינים שאכן נעמוד בזה, ונעמוד ביעד של 10% עד שנת 2012.

חזי קוגלר: אדוני ציין שישנם חסמים בפני השילוב של בני מיעוטים בשירות הציבורי ואכן זה כך.

חזי קוגלר: אנחנו ביקשנו לשלב את סגנית המנהל הכללי למשאבי אנוש שלנו, הגב' אורה גינדין שובע, בתוך ועדה שהוקמה לפתרון החסמים בשירות הממשלתי בפני השילוב של בני מיעוטים והיא אכן משתתפת באופן פעיל באותה ועדה.

חזי קוגלר: זיהינו כמה מהחסמים הללו ואנחנו מנסים גם את הפתרון הזה.

חזי קוגלר: אני אתן דוגמאות, חלק ניכר מבני המיעוטים גרים בצפון הארץ ואילו השירות הממשלתי מתבצע ברובו, לא כולו אבל רובו, ברמה הלאומית, בירושלים.

חזי קוגלר: הפתרונות שאנחנו משתמשים בהם, כמו לינה בירושלים, לא מספיקים, אז מנסים להגיע לפתרונות גם באמצעות פיזור של המשרדים.

חזי קוגלר: למשל יש לנו משרד, אמנם קטן, בחיפה, אז בחיפה עובדים עם בני מיעוטים עד כמה שניתן.

חזי קוגלר: צריך לתת את הדעת שאנשים יוכלו לעבור לקרבת מקום, ככל שהשירות הממשלתי כמובן פועל מהמסגרת הזאת.

חזי קוגלר: אנחנו גם משתדלים לראות כיצד לשלב נשים שמסתבר שהן עוד יותר רגישות בנושא של השירות בקרבת הבית.

חזי קוגלר: אנחנו גם מדברים, למשל עם משרד האוצר, שיממש את ההחלטה של נציבות שירות המדינה, להקצות תקנים במיוחד לבני מיעוטים, כדי שאותם התקנים לא יבואו על חשבון התקנים האחרים.

חזי קוגלר: מסתבר שכאשר אנחנו משבצים בני מיעוטים בתקן מסוים, שיועד לכך על ידי נציבות שירות המדינה, פתאום נעלם תקן אחר.

חזי קוגלר: זו לא היתה הכוונה של הנושא הזה.

חזי קוגלר: העלינו את הנושא, אני אישית העליתי את זה בפורום של המנהלים הכלליים ואני יודע שהנושא הזה זוכה להתייחסות מהמנהל הכללי של משרד ראש הממשלה.

חזי קוגלר: אני אישית חושב, אדוני, לגבי השילוב של בני מיעוטים בשירות הממשלתי, שזה דבר שחייב לזכות בטיפול והתייחסות ספציפית מהרמה של השר, דרך המנהל הכללי וההנהלה הבכירה של משרד.

חזי קוגלר: כך אנחנו עושים במשרד התשתיות הלאומיות וכך נמשיך לעשות.

חזי קוגלר: לגבי החברות הממשלתיות, אמנם אין החלטת ממשלה ספציפית, כפי שהיא קיימת לגבי המשרדים הממשלתיים, אבל יש כוונה לפעול באופן דומה.

חזי קוגלר: הנושא כמובן בטיפולן של אותן החברות.

חזי קוגלר: אנחנו לא מרוצים מהשיעורים היחסית נמוכים של בני מיעוטים שכבר משולבים בכוחות העבודה של החברות השונות.

חזי קוגלר: השר, כידוע לך, אדוני, פנה לחברות.

חזי קוגלר: אנחנו יודעים שהחברות אכן פועלות בכיוון הזה, ולכן אני מציע שאדוני ישמע גם מהמנהלים הכלליים, שנמצאים איתנו, יותר פרטים בנושא הזה.

אחמד טיבי: סך הכל, אדוני המנהל הכללי, מועסקים במשרד התשתיות, לפי תשובת השר, מ-166 עובדים, 12 בני מיעוטים.

חזי קליגר: כן, אדוני, זה נכון.

אחמד טיבי: לפי תשובת השר כתוב פה 12.

נורית אלשטיין: אני רוצה לשאול כמה מתוכם נשים והייתי מבקשת שכל ההתייחסויות מכאן ולהבא תכלולנה את הנתון הזה מכיוון שלגבי נשים נטענה טענה, שאנחנו מבקשים לבדוק אותה, של אפליה כפולה.

חזי קוגלר: גב' אורה גינדין שובע היא סגנית המנהל הכללי לענייני משאבי אנוש במשרד התשתיות והיא תדע את הפרטים הללו קצת יותר טוב ממני.

אורה גינדין שובע: אנחנו מתקשים לגייס נשים.

נאדיה חילו: את יודעת מה?

נאדיה חילו: אני אמצא לך.

נורית אלשטיין: בואו נברר קודם כל את הנתונים ונברר ונראה את הסיבות.

נאדיה חילו: אנחנו לא מקבלים את זה בשום פנים ואופן שלא ניתן למצוא נשים.

נורית אלשטיין: בסדר, אבל בואו נשמע את הסיבות, אולי הן מתייאשות לפני שהן באות.

אורה גינדין שובע: קודם כל, באמת אין נשים במשרד שלנו, אבל אני מייחסת את זה, אחרי שיחות ממושכות עם נשים ערביות ודרוזיות, לעובדה שהן לא יכולות לישון כאן בירושלים בשל נימוקים משפחתיים.

יצחק נחימובסקי: עוד הייתי רוצה להוסיף, כאשר אנחנו יוצרים תקן לבני מיעוטים, וגם יש לנו מספר בני מיעוטים שיושבים על תקנים רגילים לגמרי, אנחנו מפרסמים מכרז.

יצחק נחימובסקי: הדרך של שירות המדינה לקלוט עובדים זה בדרך של פרסום מכרז.

יצחק נחימובסקי: אנחנו מפרסמים את זה בעיתונות הערבית, אנחנו מפרסמים את זה בעיתונות של בני המיעוטים, אנחנו מפרסמים את זה בכל המקומות ופשוט לא ניגשים.

אורה גינדין שובע: אנחנו פונים גם אישית.

אחמד טיבי: יש מה שנקרא חיפוש אקטיבי, להבדיל מחיפוש פסיבי, של פרסום.

אחמד טיבי: פרסום זה חיפוש פסיבי, עשיתם את שלכם.

אחמד טיבי: יש חיפוש אקטיבי של לפנות למוקדי השפעה ומוקדי גיוס עובדים והשאלה אם אתם עושים את הדבר הזה.

אורה גינדין שובע: אני פונה באופן אישי לידידיי, בני המיעוטים, ואני גם---

אחמד טיבי: ידידייך שייכים לקבוצה שלא ישנים בירושלים, זו הבעיה.

אורה גינדין שובע: לא, לאו דווקא.

אורה גינדין שובע: אחד מהם עובד בחיפה, לדוגמה.

אורה גינדין שובע: אנחנו עמדנו לפרסם איזה שהוא מכרז, אמרתי לו 'תן לי בבקשה שמות' והוא לא נתן שמות, אני לא יודעת למה.

אחמד טיבי: בזה הסתיים החיפוש?

אורה גינדין שובע: לא, אני עדיין פונה.

אורה גינדין שובע: אני יושבת ב---

אחמד טיבי: לאיזה משרה פנית?

אחמד טיבי: תגדירי את המשרה.

אורה גינדין שובע: למהנדס.

יצחק נחימובסקי: אנחנו פנינו לגבי כלכלנים.

יצחק נחימובסקי: יש לנו שני כלכלנים שעובדים בירושלים, שהם גרים.

יצחק נחימובסקי: ..

יצחק נחימובסקי: דרך אגב, יש לנו מספר, אני לא זוכר אם המנהל הכללי ציין, בני מיעוטים שגרים בירושלים ואנחנו דואגים לכך שהם יקבלו שכר דירה בירושלים.

אחמד טיבי: כמקובל, במשרד ממשלתי.

אורה גינדין שובע: אני מוכרחה לציין שאני חושבת שאני בין סגני המנהלים הכלליים היחידים שאת המקובל הזה, שאתה אומר, אני יצרתי אותו.

אורה גינדין שובע: אני פניתי לנציבות שירות המדינה, העליתי בפניהם את הבעיה מדוע אנחנו לא יכולים לקלוט עובדים בני מיעוטים.

אורה גינדין שובע: הסיבה העיקרית זה המרחק.

אורה גינדין שובע: אני אתן לך דוגמה מספרית.

אורה גינדין שובע: יש לנו מחוז מאוד קטן של 7 איש, בחיפה, מתוכם 3 בני מיעוטים.

אורה גינדין שובע: כלומר אנחנו עושים כשאנחנו יכולים.

אורה גינדין שובע: אני לא יכולה לעשות כשאני לא יכולה.

אחמד טיבי: יש לכם תפקיד מוגדר לאישה?

אחמד טיבי: מכרז מיוחד לאישה ערבייה?

אורה גינדין שובע: לא.

נורית אלשטיין: ניגשות בכלל נשים?

אורה גינדין שובע: כמעט ולא.

נורית אלשטיין: וכשניגשות, יש הנחיות ברורות לעניין זה?

נורית אלשטיין: להעדפה לפי סעיף 15 לחוק המינויים?

אורה גינדין שובע: כן, אבל עד כמה שאני יודעת, הן ממש לא ניגשות.

נורית אלשטיין: יש משפטנים במשרד.

נורית אלשטיין: יש סוגי מקצועות שאני יודעת שנשים הולכות אליהן, אין שום משפטנית בכל המשרד?

אורה גינדין שובע: במשרד שלנו לא.

נורית אלשטיין: ומשפטן ערבי?

אורה גינדין שובע: גם לא.

נורית אלשטיין: דיברתם על מהנדסים.

נאדיה חילו: אני מדברת מבחינת החיפוש האקטיבי, שאני חושבת שיש גישה כזאת ויש היום ארגונים ספציפיים שיש להם מאגרים של אקדמאים ואקדמאיות שמסיימים ללמוד, כמו סיכוי, כמו כל מיני ארגונים ואני חושבת, דבר ראשון, אפשר לפנות אליהם.

נאדיה חילו: אני בטוחה שהנושא הזה לא נעשה.

נאדיה חילו: יש בשדולת הנשים, יש כל מיני אקדמאיות שבהחלט יש להן את הכישורים והמאגרים קיימים.

נאדיה חילו: דבר שני, רק לצורך אינפורמציה, אני רוצה להגיד לך שהיום בקרב הבוגרים האקדמאים במגזר הערבי מספר הנשים הוא מעל מספר הגברים.

נאדיה חילו: כלומר לא שהן לא נמצאות, הן נמצאות, הן רכשו השכלה.

נאדיה חילו: אחוז האבטלה, והיושב ראש יודע, בקרב נשים אקדמאיות ערביות הוא בין האחוזים הכי גבוהים במדינה ואלה סטטיסטיקות שאני לא המצאתי.

נאדיה חילו: לכן אני אישית לא מקבלת את הטענה שאין, אני גם לא מקבלת את הטענה שקשה להן לבוא לירושלים, כי אני אתן לך עכשיו כמה, וגם דר' טיבי יודע כמה בחורות לומדות פה בירושלים והן חיות בשכירות, וכמה לומדות בחיפה, במרחקים, כמה עובדות בכנסת.

נאדיה חילו: אצלי יש שתיים שהן בצפון וגם לכל חבר כנסת פה.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים כמה סטודנטיות היום חיות בשכירות מחוץ לבית, גם דרוזיות.

נאדיה חילו: הנושא הזה הוא כבר לא איזה טאבו, שאישה לא יוצאת, במיוחד אם היא אקדמאית.

אחמד טיבי: ברשותכם, בנושא שילוב נשים תהיה ישיבה מיוחדת של ועדת החקירה הפרלמנטרית.

שכיב מוראד שנאן: אני יכול רק להוסיף לסגנית המנהל הכללי משפט אחד?

שכיב מוראד שנאן: תני לי בבקשה את מספר הפקס שלך, אני אעביר לך כמה שתרצי קורות חיים של נשים שמתאימות לקריטריונים.

אורה גינדין שובע: אני אשמח.

אורה גינדין שובע: אני יושבת בדירקטוריון חברת חשמל, אני מכירה את מר אסאד ג'ובראן.

אורה גינדין שובע: מר ג'ובראן יעיד כמה פעמים אני פניתי אליו ממש בתחינה, כי אנחנו רצינו להגיע---

שכיב מוראד שנאן: אבל מחפשי העבודה לא פונים אליו.

שכיב מוראד שנאן: עם כל הכבוד לאיש שאני לא מכיר אותו, ובטח הוא אדם מצוין, מחפשי העבודה לא פונים אליו.

אורה גינדין שובע: אנחנו נפנה למאגרים, אני אשמח לקבל.

דניאל גרא: האם לצורך זה המשרד, או החברות שפועלות במסגרתו, ואתם לא הראשונים להתלונן על כך שאינכם מוצאים מאגר כח אדם ערבי, פניתם למשל לאגודות סטודנטים?

דניאל גרא: לכאלה שעומדים לסיים את לימודיהם?

דניאל גרא: כמות הלומדים כלכלה, משפטים, מדעי החברה, גם מדעי הטבע ברמות מסוימות הוא גבוה.

דניאל גרא: רובם מוכרים לארגוני סטודנטים.

דניאל גרא: כך היה מקובל במשך שנים, כך אגב אפילו נהג בזמנו אגף התקציבים לפני עשרות שנים, לגייס אנשים לאגף התקציבים.

דניאל גרא: כך הם גויסו.

דניאל גרא: השאלה של להכיר מישהו, זה נשמע לא טוב.

דניאל גרא: זה נשמע כאילו 'אני מכיר ערבי כי אני מנגב חומוס'.

דניאל גרא: זה בערך אותו דבר, 'אני מכיר מישהו'.

דניאל גרא: ישנם דברים ממוסדים, ארגונים, מאגרים וניתן משם לפעול.

דניאל גרא: אנחנו היינו מצפים שמשרדי ממשלה וחברות ממשלתיות תפעלנה כך.

נזאם בדר: אתמול נפגשתי עם חניכים וחונכים מתכנית עתידים.

נזאם בדר: זו תכנית ששותפה בהקמתה, בליווי שלה ובמימונה נציבות שירות המדינה ודווקא שם ראיתי שמתוך 35 תלמידים עמיתים, יש 6 ערבים ויש גם נשים ומשום מה הם לא התקשו למצוא.

נזאם בדר: הם נוהגים בתהליך של איתור, גיוס, מיון וקבלה.

נזאם בדר: האם משרד התשתיות, כאחד ממשרדי הממשלה, מודע לקיומה של תכנית כזאת?

נזאם בדר: האם הוא ניסה לפנות?

נזאם בדר: הבוגרים שם, יהודים וערבים, משוועים להיקלט בשירות הציבורי.

נזאם בדר: האם אתם מודעים לכך?

נזאם בדר: האם ניסיתם גם לנקוט בשיטות ובהליכים שהם נוקטים בהם?

חזי קליגר: אדוני, את הסוגיה של מאיזה מאגרים אנחנו מביאים מועמדים ומועמדות למשרות, זה דבר שאני חייב להודות שאני לא מספיק בקי בפרטים.

חזי קליגר: אני אנחה את אנשי המקצוע אצלנו במשרד, אני אקיים דיון על זה אצלי, מה הם בדיוק המאגרים.

חזי קליגר: אנחנו מבינים ומסכימים גם שהנתונים של הבוגרים והבוגרות של התכניות השונות הם מקומות כאלה שבוודאי יש מועמדים ומועמדות ראויים ואנחנו נשמח לקבל את המידע שיש ברשותכם ואנחנו נטמיע את זה בתוך ההליכים של החיפושים שלנו.

שכיב מוראד שנאן: יש לי בעיה עקרונית והיא קשורה יותר לנושא של חברת החשמל.

אחמד טיבי: זה בדיוק בתור.

אחמד טיבי: ברשותכם, אני רוצה לעבור לחברות פרטניות.

אחמד טיבי: נמצאים כאן מחברת חשמל, חברת מקורות ותשתיות נפט, רשות המים ונתיבי גז.

אחמד טיבי: אנחנו נתייחס לכל חברה.

אחמד טיבי: אנחנו נתחיל במיתוס, חברת החשמל.

עמוס לסקר: לכבוד הוא לנו.

אחמד טיבי: תלוי בעיני המתבונן.

אחמד טיבי: לפני שאתה מתחיל, אדוני המנהל הכללי, אני רוצה לומר שמשך עשרות שנים, כאשר דיברו על אפליה ואי העסקת ערבים, זה הלך בד בבד עם הביטוי חברת חשמל.

אחמד טיבי: בכל פעם שאמרת חברת חשמל, התחשמל האוויר אצל הערבים, כלומר ערבים לא הועסקו שם.

אחמד טיבי: בהתחלה אמרו שזה מסיבות ביטחוניות, ששירות הביטחון הכללי מתנגד.

אחמד טיבי: אחר כך או שהתברר שזאת לא הסיבה, או ששירות הביטחון הכללי הסיר את התנגדותו, כך שבשנים האחרונות אין מניעה ביטחונית לזה שערבים יעבדו בחברת החשמל בתפקידים שונים.

אחמד טיבי: אני אשמח לשמוע ממר עמוס לסקר, המנהל הכללי של חברת החשמל, נתונים וסקירה היסטורית.

אחמד טיבי: חשובה סקירה היסטורית במקרה של החברה הזאת, מה היה החסם של אי קליטת ערבים, מתי התחלתם לקלוט ערבים ולמה ונתונים סטטיסטיים.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

עמוס לסקר: בוקר טוב.

עמוס לסקר: אני הגעתי לחברה בינואר השנה וקצת קשה לי לדבר על סקירה היסטורית, אני, ברשותך, רוצה למקד את מה שאני אגיד לגבי מה אנחנו עושים מהיום והלאה.

עמוס לסקר: בחמישה וחצי חודשים שאני נמצא בחברה---

אחמד טיבי: ברשותך, אדוני, בטח יש איתך כאן בצוות שלך אנשים שיוכלו לתת נתונים סטטיסטיים אחורה, היסטורית, כי זה חשוב.

עמוס לסקר: אני אתן.

עמוס לסקר: קודם כל מה קרה בחמישה וחצי החודשים האלה?

עמוס לסקר: ברמת הדירקטוריון הוקמה ועדה מיוחדת שעוסקת באופן ספציפי בנושא של גיוס מהמגזר הערבי, או מהמגזר הלא יהודי.

עמוס לסקר: הוועדה קיימה עד היום שתי ישיבות כאשר בישיבה השנייה היא הגיעה להחלטות פה אחד לגבי דרך ואופן הטיפול בנושא הזה.

שכיב מוראד שנאן: יש בדירקטוריון לא יהודים?

עמוס לסקר: כן, יש אחד.

עמוס לסקר: אותו שם שהוזכר כאן.

עמוס לסקר: היו שניים בזמנו והיתה אישה.

עמוס לסקר: נכון להיום יש אחד נציג.

עמוס לסקר: כמו שאמרתי, הוועדה הגיעה להחלטות לגבי אופן הטיפול.

עמוס לסקר: ההחלטות האלה עומדות לעלות לאישור בישיבת הדירקטוריון.

עמוס לסקר: במאמר מוסגר אני אגיד שהיתה לפני חודש הדלפה לעיתונות, כך שכל ההחלטות, למרות שאני עוד לא רשאי להגיד אותן, פורסמו, במגמה כמובן להגדיל את שיעור ההעסקה של המגזר הלא יהודי.

עמוס לסקר: מעבר לכך, השלמנו החודש תכנית אב---

אחמד טיבי: תוכל להגיד לנו מה היה כתוב בעיתון?

עמוס לסקר: אני, פורמלית, אתן לכם את ההחלטות אחרי שאני אקבל את אישור הדירקטוריון.

עמוס לסקר: עם כל הכבוד.

עמוס לסקר: בהמשך לכך, השלמנו עבודת מטה שהתבטאה בתכנית אב לקידום שיתוף פעולה של חברת חשמל עם הציבור הערבי, כאשר המסמך הזה נוגע לא רק לנושא גיוס כח אדם, אלא לתחום טכני, תחום תשתיות, שימוש מושכל בחשמל וכל היתר.

עמוס לסקר: הדוח איתי ואם תרצו, אני כמובן אשמח מאוד להעביר אותו אליכם.

עמוס לסקר: הדוח מוצג וכרגע אנחנו עובדים על סעיפי ההפעלה שנובעים ממנו.

עמוס לסקר: הזכרת פה את תכנית עתידים, אנחנו הולכים להשיק תכנית עתידים נקרא לה, של חברת חשמל.

עמוס לסקר: היא נקראת 'אור עתיד', או משהו כזה, לא חשוב השם.

עמוס לסקר: התמצית של התכנית היא שבכוונתנו להגיע לסטודנטים ופוטנציאל לסטודנטים מהפריפריה.

עמוס לסקר: אני מדגיש את הפריפריה, זה לא רק למגזר הערבי, אבל מטבע הדברים נושא הפריפריה מכיל בתוכו את המגזר הערבי.

עמוס לסקר: הגדרנו לעצמנו את המקצועות הנדרשים מבחינתנו, אם זה בתחומים הטכניים, או בתחומים אקדמיים אחרים.

עמוס לסקר: כל סטודנט כזה שיצטרף לתכנית מטעמנו, אנחנו נממן לו את הלימודים, אנחנו ניתן לו מלגת קיום חודשית, אנחנו נדאג שהוא יעבוד בחודשי החופש בחברת החשמל, אנחנו נדאג שאת הסמינריון או תכנית הגמר שהוא צריך לעשות במקצוע שלו, הוא יעשה עם הדרכה של איש רלוונטי מחברת חשמל והמטרה היא שבסיום לימודיו הוא ייכנס לחברה ויעבוד בה לפחות בהתחייבות של פרק זמן של מספר שנים וכך אנחנו מצליחים מצד אחד לקדם סטודנטים מהפריפריה ומצד שני למלא את השורות בעובדים נדרשים לחברה.

עמוס לסקר: עוד נקודה חשובה מאוד בנושא גיוס – במסגרת ההחלטות של אותה ועדה שהזכרתי, אנחנו בודקים מספר גופים עם גוף מתמחה, כדי להגיע לנושא של הגיוס האקטיבי שהזכרת.

עמוס לסקר: גוף שמתמחה בנושא של גיוס עובדים מהמגזר הערבי, כדי שיסייע לנו ויסביר לנו מה אנחנו יכולים לעשות יותר טוב, כדי להגיע לאותם יעדים שהוצבו בפנינו.

עמוס לסקר: אני רוצה להגיד שני דברים בדבר הזה.

עמוס לסקר: אני לא יודע אם להפתעתך, או לא, יש לנו גם רשימה של עובדים פוטנציאליים מהמגזר הערבי, שקיבלנו, ולא הצטרפו לחברה, כי השכר לא היה מתאים.

עמוס לסקר: יש לנו בחברה בעיה שאקדמאים צעירים, או מהנדסים צעירים, או עורכי דין צעירים, בגלל שסולם השכר שנגזר מתוך ההסכמים וכדומה הוא לא כל כך אטרקטיבי, וקורה גם שאנחנו מקבלים כבר מישהו והוא רואה את המשכורת והוא אומר 'תודה רבה' והולך למקום אחר.

עמוס לסקר: זו הערה אחת שצריך להגיד.

עמוס לסקר: דבר שני שצריך להפנות את תשומת לבכם – אנחנו כרגע בחברת החשמל נמצאים בתחילתו של תהליך התייעלות ושינוי ארגוני שיביא לכך שאנחנו מצמצמים את מספר עובדי החברה ומנהליה ובקונטקסט הזה צריך גם להבין שבשנה-שנתיים הקרובות יש להניח שסך כל הקליטות של חברת החשמל, באופן יחסי, יהיה נמוך ממה שהיה ידוע בשנים הקודמות.

אחמד טיבי: לכן המושג, אדוני המנהל הכללי, העדפה מתקנת מתייחס דווקא לנקודה הזאת, שכאשר יש קיצוץ כללי, לא מקצצים בציבור שאותו מתכוונים להפלות לטובה.

אחמד טיבי: כי זו תשובה שמקבלים מכל משרדי הממשלה 'יש קיצוץ כללי'.

אחמד טיבי: אם כל משרד ממשלתי יגיד שיש קיצוץ כללי, לא תהיה העדפה מתקנת ולא תהיה קליטה של ערבים, כי במצב רגיל לא קולטים ערבים, איך יקלטו אותם כאשר יש קיצוצים?

עמוס לסקר: אני רק רוצה לסיים את נושא הנתונים.

עמוס לסקר: מבחינת נתונים, על פי הנתונים שבידי, לגבי התקופה שנבדקה, קרי ינואר 2007 עד אפריל 2008, נקלטו 22 בני מיעוטים המהווים 8.4% מסך הקליטות.

עמוס לסקר: זה לעומת ה-6% במגזר הציבורי.

עמוס לסקר: לא שזה טוב, אבל באופן יחסי מצבנו בסדר.

עמוס לסקר: מבחינת מועסקים ואני אענה לך על השאלה של גברים ונשים.

עמוס לסקר: אכן, בקרב בני המיעוטים יש לנו רק 7% נשים מתוך סך כל בני המיעוטים---

דניאל גרא: זה כולל גם צד"ל?

עמוס לסקר: לפני צד"ל, יש לנו 134 עובדים.

דניאל גרא: סלח לי, מתוך ה-50 שנקלטו.

עמוס לסקר: צד"ל לא קשור.

עמוס לסקר: אדוני, טיפלנו בעובדי צד"ל הכנסנו אותם למערכת.

עמוס לסקר: כל אחד יושב על פי תקן מסוים.

שכיב מוראד שנאן: בדצמבר הקרוב לא תהיה בעיה?

עמוס לסקר: אמנם קוראים לי עמוס, אבל אני לא נביא.

עמוס לסקר: אם אתה שואל אותי על בעיה ספציפית לגביהם, לא.

עמוס לסקר: אני לא יודע כל כך למה אתה מכוון, אבל התשובה היא לא.

עמוס לסקר: סך הכל, אם כך, עובדים בחברת חשמל, לפני צד"ל, 134 איש, מתוכם 63 במעמד של קבועים, 71 במעמד של זמניים.

עמוס לסקר: בנוסף לכך, יש לנו 45 עובדי צד"ל, קרי סך הכל 179 איש.

עמוס לסקר: מתוך ה-134 שהזכרתי, יש לנו 125 גברים ו-9 נשים.

עמוס לסקר: אלה הנתונים.

אחמד טיבי: מה השיעור, אם כן, סך הכל?

עמוס לסקר: 1.1% מסך הכל העובדים.

אחמד טיבי: מצד"ל כמה זה?

עמוס לסקר: בלי צד"ל.

עמוס לסקר: אני מבקש לא לצרף את צד"ל לעובדים הערבים אזרחי מדינת ישראל.

שכיב מוראד שנאן: אני רציתי להעלות בעיה עקרונית.

שכיב מוראד שנאן: אל"ף, הנתונים הם נתונים עובדתיים ואני מאוד מצר עליהם וחבל שזה עומד בצורה הזאת, אבל הבעיה הגדולה היא שהעובדים מגיעים למחסום של עשר שנים.

שכיב מוראד שנאן: עובד שמגיע לעשר שנים ואין לו תקן, הוא הראשון שהולך הביתה ולפי הנתונים שיש לי, עד עכשיו בשנתיים-שלוש האחרונות הלכו מספר עובדים הביתה, כתוצאה מזה שהם הגיעו למחסום עשר השנים ולא היה תקן שיכלו להמשיך להעסיק אותם.

שכיב מוראד שנאן: ואני יודע על עובדים נוספים שנמצאים בימים אלה בהליך שימוע, או מוזמנים להליך שימוע, לצורך סיום עבודתם בחברה ויש בקנה, מתוך ה-71 לפחות 30, ותבדוק אותי, שהם מאוד קרובים למחסום עשר השנים.

שכיב מוראד שנאן: אני מצטרף לבקשה של חבר הכנסת טיבי, יושב ראש הוועדה, ומבקש שלפחות אם אי אפשר לעשות אפליה מתקנת, את אלה שקיימים, לא להדיח.

שכיב מוראד שנאן: בנוסף, יש אנשים שהודחו בחודשים האחרונים, אם יש אפשרות להחזיר אותם.

שכיב מוראד שנאן: אני אתן לך שני שמות שהודחו לאחרונה, בחור בשם פכרי חסון מדלית אל כרמל, אחיו של חסון חסון, שליש נשיא המדינה, שהלך הביתה כתוצאה מהמחסום של עשר השנים.

שכיב מוראד שנאן: בחור אחר בשם פאיד כנפס, שהלך הביתה לפני כמה חודשים גם כתוצאה ממחסום עשר השנים.

שכיב מוראד שנאן: בחור נוסף, שנמצא בהליך שימוע, אני חושב שהשימוע שלו היום, קוראים לו תאופיק אבו-רוקן מעוספייה, שגם הולך הביתה, כתוצאה מהמחסום הזה.

שכיב מוראד שנאן: אנחנו מדברים, אז קודם כל נשמור את הקיים לפחות, ונוסיף אחרי זה בכיף, וצריך להוסיף, אין שום בעיה, אבל אנחנו מבקשים שתהיה פה, אם אפשר, אני לא יודע מה הסמכות לחברת החשמל לקבל פה החלטות, אבל אם המנהל הכללי הוא הסמכות, אז אנא ממך תקבל בבקשה החלטה שכל האנשים שקיימים יקבלו קביעות, ישודרגו לתקנים ולא תהיה הדחה של עובד כתוצאה מהיעדר תקן אם הוא בן מיעוטים.

אחמד טיבי: כהמשך ישיר לשאלה של חבר הכנסת שנאן.

אחמד טיבי: יש מחסום של עשר שנים, האם יש מחסום של חמש שנים לגבי עובדים אחרים, שלאחר חמש שנים הם מודחים?

נאדיה חילו: שאלה וגם איזה התייחסות קצרה בנושא הזה.

נאדיה חילו: הרי ללא ספק, ואמר היושב ראש, שאם המצב היה בסדר ובמסלולים הרגילים ולא היה צורך בהתערבות, גם אולי לא היתה מוקמת הוועדה הזאת, אבל מסלול רגיל דורש היום איזה התערבות מסוימת שהיא מעבר להתנהלות היומיומית.

נאדיה חילו: אתה סיפרת על התנהלות יומיומית, וגם העשר שנים זו התנהלות יומיומית, חמש השנים זו התנהלות יומיומית, אבל צריך איזה פעולה של התערבות סיסטמטית, מקצועית, מסודרת, שתבוא ותגיד, אנחנו בשנה 2009 מתחילים עם איקס קבועים, כך וכך ארעים.

נאדיה חילו: אנחנו רוצים להגיע, כתוצאה מייצוג הולם, בסוף השנה ל...

נאדיה חילו: לשים יד ל-150, הקבועים לא לפטר, לחפש 10% נשים.

נאדיה חילו: כלומר לשים קריטריונים ויעדים מאוד ברורים ומדידים.

נאדיה חילו: גם הציבור הערבי היום הוא ציבור נאור, משכיל, שבע מכל ההבטחות ומהחלק הזה של ייצוג הולם ומדיניות של ייצוג הולם שהרבה פעמים לא פורטים אותה באופן מעשי.

נאדיה חילו: זה לא נגדך, אבל אני אומרת, האם היום לחברה, וזה רק המנהל הכללי והדירקטוריון, יש איזה החלטה אסטרטגית ברורה לייצוג הולם?

נאדיה חילו: זה אחד.

נאדיה חילו: שניים, האם בגדר ההחלטות גם יש תאריך מסוים, או אחוז מסוים שהחברה אמרה 'אנחנו הולכים לקלוט את האחוז הזה' ואם כן, כמה.

נאדיה חילו: והאם יילקח בחשבון אם עד היום לא נלקח בחשבון הנושא של הנשים?

נאדיה חילו: ואם לא נלקח עד היום, מה אדוני מתכוון לעשות בדברים האלה?

דניאל גרא: שאלה ראשונה.

דניאל גרא: לגבי תכנית 'חשמל נאור' וגיוס עובדים מהפריפריה.

דניאל גרא: לאור העובדה ששיעור האוכלוסייה הערבית בצפון הוא כ-50% ומצד שני, אחד המרכזים של פעילות חברת חשמל הוא בחיפה ואין בעיית מרחק, לגיוס סטודנטים מתאימים, מועמדים לתכנית 'חשמל נאור' (נדמה לי שזה שמה) האם ישנם אילו קריטריונים בדבר קבלת מועמדים ערבים, כן או לא?

דניאל גרא: לעניין הזה ודאי היועצת המשפטית תבקש לשאול האם גם יש איזה שהוא מינימום לנשים.

דניאל גרא: דבר ראשון.

דניאל גרא: דבר שני, אתה ציינת, ושוב אני חוזר שלא קיבלתי תשובה, לגבי התכניות שלכם לעתיד.

דניאל גרא: באין תכניות לעתיד, המסקנה היא שמדברים על 1.1% עובדים ערבים בחברת חשמל.

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה לשאול האם יש עובדים בחברת החשמל, ברשימת הזמניים, שנמצאים על חוזה אישי?

שכיב מוראד שנאן: האם דבר כזה קיים?

עמוס לסקר: קודם כל אני צריך להסביר את העניין של עשר השנים וחמש השנים.

עמוס לסקר: יש היום הסכם עבודה שהוא לא קשור בכלל לנושא של מגזר כזה או מגזר אחר, הוא נחתם בין ההסתדרות, נציגות העובדים והנהלת החברה לפני עשר שנים, או אפילו טיפה יותר, אשר על פיו כל העובדים שנקלטו בזמנו, נקלטו כעובדים ארעים לתקופה של עשר שנים.

עמוס לסקר: בתום עשר השנים או שהעובדים האלה נכנסים לקביעות בחברה, או שהם משוחררים מהחברה.

עמוס לסקר: מה לעשות שבשנת 2007, 2008, 2009 הגיעו לפרקם חלק גדול מהאנשים האלה, וביניהם יש כמובן גם בני המיעוטים.

עמוס לסקר: לגבי החמש שנים, אותו הסכם שהזכרתי.

עמוס לסקר: לפני מספר שנים הוא הומר מעשר שנים לחמש שנים, כך שיש בהגדרה קבוצת עובדים שהעשר שנים חלים לגביה, ויש קבוצת עובדים אחרת שהחמש שנים חלים עליה, תלוי מי נכנס ומתי.

אחמד טיבי: איך יודעים איזה קבוצה?

אחמד טיבי: תלוי מתי הוא נקלט?

עמוס לסקר: תלוי מתי הוא נקלט.

שלי יחימוביץ': ההסכמים הישנים הפכו לחמש שנים?

עמוס לסקר: כן, ההסכמים האלה כרגע הם בתוקף על בסיס הסכם בין ההסתדרות לבין החברה, לבין נציגות העובדים.

שלי יחימוביץ': למה אתם דבקים בזה?

שלי יחימוביץ': הרי כבר ראינו את התוצאות של ההסכמים האלה.

עמוס לסקר: אם את כבר שואלת, אז אני אפתח את זה בצורה הרבה יותר רחבה.

עמוס לסקר: אני לחלוטין לא דבק בהסכמי עבודה שלנו בחברת חשמל.

עמוס לסקר: הסכמי עבודה הם הסכמי עבודה של חברה שלפי דעתי הם לא טובים לא לעובדים ולא לחברה.

שלי יחימוביץ': אתה מדבר על החמש והעשר?

עמוס לסקר: אני מדבר בכלל.

שלי יחימוביץ': מה בכלל?

עמוס לסקר: רגע, סליחה.

עמוס לסקר: אם את כבר שואלת אותי על הסכמי עבודה, אז אני רוצה להסביר בצורה יותר רחבה.

עמוס לסקר: החמש ועשר שנים הם רק בעיה אחת בהסכמי עבודה.

עמוס לסקר: יש הרבה מאוד בעיות אחרות, שלהערכתי מרעות גם עם העובדים וגם עם ההנהלה.

שלי יחימוביץ': אתה מתכוון לקביעות ולתנאים נורמליים ומכובדים לעובדים?

שלי יחימוביץ': אתה מתכוון לזה שבחברת חשמל משלמים משכורת נורמלית לעובדים?

שלי יחימוביץ': זאת הבעיה?

עמוס לסקר: לדוגמה, אם אני אקח דווקא את הצד של העובדים, שבחברת חשמל באופן יחסי אחוז השכר שנחסך לפנסיה הוא אחוז נמוך.

עמוס לסקר: לדוגמה.

עמוס לסקר: אני מסתכל על זה משני הכיוונים.

עמוס לסקר: מצד שני, יש מספר סעיפים שהם בהחלט בלתי תקינים לגבי חברה שצריכה להתנהל בשנות האלפיים.

עמוס לסקר: אבל עכשיו אני עוזב את זה רגע בצד.

עמוס לסקר: לגבי העשר שנים וחמש שנים, קודם כל זה הסכם.

עמוס לסקר: הסכם צריך לכבד כל זמן שאין הסכם אחר.

עמוס לסקר: עד רגע זה, אין הסכם אחר.

עמוס לסקר: אם אנחנו נצליח לפתוח את הסכמי העבודה בחברת החשמל, באופן גורף, גם הנושא הזה יבוא לידי פתרון.

שלי יחימוביץ': אבל אתם לקחתם את ההסכמים האלה למקום מאוד קיצוני, כי כשעובד חותם על הסכם כזה, הוא מניח שאם הוא יוכיח את עצמו כעובד טוב וייהפך לחיוני בחברה, מה שקרה במקרים רבים, אתם גם תמשיכו להעסיק אותו למרות שההסכם הסתיים בתום חמש או עשר שנים, ואתם לקחתם את זה למקום של פשוט לזרוק אותם אחרי חמש או עשר שנים, למעט כמה מקרים.

שכיב מוראד שנאן: ברוח אותם דברים של חברת הכנסת יחימוביץ, כשיש התנגשות בין חוק להסכם עבודה, כשיש חוק שאומר שיש העדפה מתקנת וצריך לעשות העדפה מתקנת וזה מתנגש עם הסכם עבודה קיבוצי שנחתם ב-1921, כשהקימו את ההסתדרות, איפה ההיגיון בדברים?

עמוס לסקר: אני רוצה לענות.

עמוס לסקר: אחד, את לא היית פה בפתיחת הישיבה, אני פה בסך הכל 5.5 חודשים בחברה, קצת קשה לי להביא את כל השיקולים שעמדו בבסיס ההחלטות שהיו לפני עשר שנים.

עמוס לסקר: אני מניח שבאותה עת היו שיקולים שגם ההסתדרות כנראה מבוטא בהם.

עמוס לסקר: ואני רוצה להזכיר עוד משהו, זה לא שהעובד חותם, זה הסכם קיבוצי.

עמוס לסקר: כל הסיפור הזה הוא במסגרת הסכם קיבוצי.

עמוס לסקר: אני מסכים איתך שאם אני הייתי מצטרף לזה, הייתי מניח שבמידה ואני אהיה טוב, אני אקלט.

עמוס לסקר: חלק נקלט, חלק לא נקלט.

עמוס לסקר: זה החיים כרגע.

שלי יחימוביץ': הרוב לא נקלטו.

אחמד טיבי: אדוני, אתה יכול גם לתת נתון לגבי מספר קרובי משפחה שעובדים בתוך החברה?

אחמד טיבי: כלומר, האם יש תופעה בחברת החשמל שיש יותר מאשר הממוצע הארצי, כמו למשל בנמל התעופה בן גוריון?

שלי יחימוביץ': אני יודעת שזה נורא אופנתי להגיד נפוטיזם והעסקת קרובים, אבל אני רוצה להזכיר שלמשל ברשות שדות התעופה, המקום שהוזכר עכשיו, נפוטיזם נחשב כשעובדת קבלן מנקה שירותים של מטוס והבן דוד שלה עובד בניטול בסחיבת מזוודות.

שלי יחימוביץ': אז בואו נשמור על פרופורציות.

אחמד טיבי: זה מקרה ספציפי.

שלי יחימוביץ': לא, אבל יש דבר שצריך לזכור אותו תמיד, ולא במקרה אני אומרת לוד.

שלי יחימוביץ': כמה מקורות תעסוקה יש בלוד?

שלי יחימוביץ': יש את נמל התעופה בן גוריון ויש את רשות שדות התעופה.

שלי יחימוביץ': כמו שכורים בוויילס, כל המשפחה עובדת במכרה אחד כי זה מה שיש, אז ככה לפעמים בפריפריה, יש מקום עבודה אחד ומועסקים בו קרובי משפחה וזה לא נורא וזה לא אסון וזה בסדר, כי זה מקור התעסוקה היחיד.

אחמד טיבי: גם חברת החשמל זה לא נורא, חברת הכנסת יחימוביץ?

שלי יחימוביץ': תלוי, כל דבר לגופו.

אחמד טיבי: בוא נשמע את התשובה.

נורית אלשטיין: ברשות הנמלים זה עמד במבחן.

נורית אלשטיין: בג"צ אמר שזה דבר פסול, זה היה מעוגן בהסכמי עבודה.

נורית אלשטיין: אני לא יודעת בדיוק לאיזה נתונים מתייחסת חברת הכנסת יחימוביץ, אני מתייחסת להסכמי עבודה שהגנו על תופעה שהיא נחשבת תופעה פסולה.

נורית אלשטיין: אני מניחה שלזה כיוון יושב ראש הוועדה כשביקש נתונים.

דניאל גרא: בעבר היתה נורמה מקובלת אבל זה עדיין לא אומר שמדובר כאן על נפוטיזם.

דניאל גרא: הנורמה הזו שבעבר היתה מושרשת, כבר עקרו אותה, והיום אנחנו מדברים על קליטת עובדים מתאימים.

דניאל גרא: כל עוד העובדים נקלטו במכרז, מבלי להתייחס לקרבת משפחה כזו או אחרת, אז הקליטה היא תקינה.

עמוס לסקר: קודם כל אני רואה שדנים בהרבה נושאים שהם לא רק קשורים למגזר הלא-יהודי, אני אשמח גם להסביר את הבעיות---

אחמד טיבי: אני אגיד לך למה שאלתי את זה.

אחמד טיבי: כאשר יש רוב מוחץ של עובדים יהודים והם מביאים קרובי משפחה, אז זה על חשבון העובדים הערבים.

עמוס לסקר: אז אני אנסה ב-60 שניות להסביר את עניין קרובי המשפחה.

עמוס לסקר: אז קודם כל בחברת חשמל, עד לפני מספר שנים זה היה ערך.

עמוס לסקר: אני אומר את זה בצד החיובי של העניין.

עמוס לסקר: זה היה ערך שאחד המקורות לגיוס עובדים היה דרך בני משפחה, וכמו שבתחום ההיי טק חבר מביא חבר, אז בחברת חשמל בן משפחה מביא בן משפחה.

עמוס לסקר: זה מה שהיה נהוג.

עמוס לסקר: אני מסביר מהסתכלות שלי וניתוח של העניין, מאחר והוא עלה על סדר היום מספר פעמים.

עמוס לסקר: זה מה שהיה בחברת חשמל.

עמוס לסקר: לפני מספר שנים, נדמה לי ב-2006 או משהו כזה, מבקר המדינה הוציא דוח.

עמוס לסקר: למעשה מאז יש היום בחברה נהלים מאוד מאוד ברורים לגבי נושא של קרובי משפחה במסגרת גיוס עובדים.

עמוס לסקר: אני יכול להגיד לכם שזה תהליך מאוד סיזיפי.

עמוס לסקר: למעשה היום המצב מוקצן לכיוון השני וכל בן משפחה שמגיע, המנהל הכללי, קרי אני, צריך לחתום על הגיוס שלו.

עמוס לסקר: אז העברנו את המטוטלת מקיצוניות אחת כנראה לקיצוניות השנייה.

עמוס לסקר: איפה שהוא, להערכתי בעוד שנה-שנתיים, כשיתברר שהכל מתנהל כנדרש, העניין יעבוד בדרך המלך, קרי כמו שפה אמר האדון הנכבד, באופן ענייני ושוויוני, אם בן משפחה הוא טוב, שייכנס, ואם הוא לא טוב, שלא ייכנס.

יאסר עואד: יש לי שאלה קטנה.

יאסר עואד: קודם כל אני שמח מאוד את המספר הסופי כמעט של מספר העובדים הערבים בחברת חשמל, כי אנחנו מחפשים את זה שנים.

יאסר עואד: אז זה 134, מאוד חשוב לי לדעת באמת מה התפקידים שלהם.

יאסר עואד: דבר שני שרציתי לדבר עליו.

יאסר עואד: בחברת חשמל יש כמעט 12,700 עובדים---

עמוס לסקר: סליחה, אני רוצה לתקן אותך, 12,034.

עמוס לסקר: נכון ליום חמישי שעבר.

יאסר עואד: יפה.

יאסר עואד: המספר הזה חדש לי.

יאסר עואד: מה שרציתי להגיד, זה קמצוץ של העובדים.

יאסר עואד: הדיון הזה, עם כל הכבוד, אדוני היושב ראש, החברה הזו היא חברה מייצגת בשירות הציבורי.

יאסר עואד: מספר העובדים בה כמעט מהווים משהו בסביבות כמעט 20% מסך כל העובדים בחברות ממשלתיות, ואנחנו כאן מתעכבים על 134, 120 עובדים.

יאסר עואד: לא על זה מדובר.

יאסר עואד: מדובר על 20% מהאוכלוסייה בתוך חברת החשמל שגם הצרכנים שלה הם האוכלוסייה הערבים ואין להם חברה אחרת לקבל ממנה חשמל.

יאסר עואד: אילו היתה חברה מתחרה, הייתי הראשון שהולך לשם.

יאסר עואד: על זה מדבר.

יאסר עואד: לשנות, לשלם בצורה נאותה, כמו מדינות העולם הנאורות.

יאסר עואד: על זה מדובר.

אחמד טיבי: יאסר מייצג את עמותת סיכוי.

עמוס לסקר: לגבי הנתונים, יש לי פה את נתוני הקליטה, למשל, שהצגתי קודם מ-2007 עד סוף אפריל 2008.

עמוס לסקר: אז אם נסתכל, מתוך 22 איש שנקלטו באותה תקופה בחברה, יש לנו, כמו שאמרת, 15 מוקדני טלפונים, זה ה-103, מהנדס אחד, שלושה באגף לוגיסטיקה, שני עובדי משרד ואחד קורא מונים.

עמוס לסקר: אני חושב שזה פחות או יותר מייצג כנראה את ההתפלגות.

דניאל גרא: ואפשר, מעבר לזה, לקבל את התפלגות המקצועות של כל העובדים הערביים בחברת חשמל?

דניאל גרא: גם מקצועות וגם דירוגים, אם אפשר.

עמוס לסקר: אני רוצה לענות לך ולהתייחס---

נאדיה חילו: אם תוכל לענות לי גם על השאלה שלי.

עמוס לסקר: אגב, יש פה עוד חברות, לא רק חברת חשמל.

אחמד טיבי: יגיע תורם.

אחמד טיבי: יש סיבה למה כולם שואלים אותך.

נאדיה חילו: השאלה של המדיניות, זה חשוב, כי זה המהות.

עמוס לסקר: תאמיני לי שאני לא אשאיר אף שאלה פתוחה.

עמוס לסקר: אני רוצה רק לענות לך ולמי שטען שם לגבי סוף סוף שיש לך נתונים.

עמוס לסקר: אני רוצה להודיע באופן חגיגי, חד משמעי, ישר ושקוף.

עמוס לסקר: כל נתון שרוצים לקבל מחברת חשמל יתקבל.

עמוס לסקר: בסדר?

עמוס לסקר: אז אין בעיה של נתונים, אין בעיה שמסתירים נתונים.

עמוס לסקר: כל הנתונים שאתם רוצים, תקבלו.

עמוס לסקר: זה קודם כל בהצהרה.

עמוס לסקר: אתה יכול לרשום את זה.

עמוס לסקר: לא אמרתי את זה בחדר חשוך, אמרתי את זה לאור היום.

עמוס לסקר: זה אחד.

עמוס לסקר: לגבי המדיניות, אני חושב שאמרתי.

עמוס לסקר: אנחנו הקמנו ועדה של הדירקטוריון.

עמוס לסקר: הוועדה של הדירקטוריון הגיעה לשורה של החלטות שמטרתן באופן הדרגתי להגיע למצב של הגדלת אחוז המגזר הלא יהודי בתוך החברה, כולל הוועדה הורתה למנהל הכללי לנקוט בשורה מסוימת של צעדים, על מנת להגיע ליעד הזה.

אחמד טיבי: יש יעד מספרי?

נאדיה חילו: כלומר, 2009, התחלנו עם 134 עובדים, 1%, כמה אנחנו רוצים לסיים בפרק זמן של שנה, פרק זמן של שנתיים.

נאדיה חילו: כלומר אנחנו רוצים תכנית אסטרטגית ברורה, לא שליפות.

עמוס לסקר: אני לא רוצה להגיד משהו שאני כרגע מדבר מהזיכרון.

עמוס לסקר: לא זכור לי יעד מספרי ספציפי---

דניאל גרא: אדוני המנהל הכללי, אשאל אותך שאלה אחרת.

דניאל גרא: אנחנו משחקים כאן בחתול ועכבר.

עמוס לסקר: אנחנו לא משחקים.

דניאל גרא: אם זה פורסם בעיתונות ואתה לא רוצה לומר, ואמרתי לך אל תגיד לנו מה אומר הדירקטוריון, תגיד לנו מה כתוב בעיתון, אבל בוא נניח לזה.

דניאל גרא: מה לדעתך, כמנהל הכללי של חברת החשמל, צריכה להיות מדיניותה של החברה בחמש השנים הקרובות לגבי שילובם של עובדים ערבים בחברת החשמל.

דניאל גרא: זה מבחינת מדיניות, מספרים, חלוקת מספרים למקצועות, לדירוגים, לגברים ולנשים.

דניאל גרא: אני אתן לך את הכל, כדי שעכשיו לא נתחמק יותר.

עמוס לסקר: אני לא מקבל את ההערה שלך שאני מתחמק.

עמוס לסקר: כל מה שאני יודע, אני אומר.

דניאל גרא: למשרד התשתיות, הייתי שואל את השאלה הבאה.

דניאל גרא: משרד התשתיות בא ואמר שמאוד מאוד קשה, וזה גם טיעון שאנחנו שומעים ממשרדים אחרים, להעסיק ערבים משום שמרכז השלטון או בירושלים או בתל אביב.

דניאל גרא: חברת החשמל פועלת בכל רחבי הארץ.

דניאל גרא: כתפיסה, יכול לבוא ולומר משרד התשתיות, שהוא באמת מאית כח אדם, 166 איש בלבד, לומר לחברת החשמל, 'ראו, אתם פזורים בכל הארץ, אנא עשו אתם מאמץ להעסיק עובדים ערבים, למשל במשרד האזורי שלכם בחדרה ובנתניה'.

דניאל גרא: גרים בסביבה כמה ערבים, 100,000 באזור אום אל פחם, 50,000 באזור באקה, 100,000 באזור קלנסוואה, טירה, טייבה וכפר קאסם וכולי וכולי.

עמוס לסקר: אני חושב שאני אמרתי ואני אחזור פעם חמישית.

עמוס לסקר: אני חושב שאמרתי באופן ברור שיש היום מדיניות ברורה של הדירקטוריון, לא שלי, להגדיל באופן משמעותי את שיעור העסקת בני המגזר הלא יהודי בחברת החשמל.

דניאל גרא: מה זה משמעותי?

עמוס לסקר: אני לא אגיד לך מספרים כשאני לא יכול לעמוד מאחוריהם.

עמוס לסקר: אתה יכול לצחוק עד מחרתיים, אני אומר לך---

אחמד טיבי: אני מבקש, אדוני המנהל הכללי, יש החלטת ממשלה לגבי הגעה לשיעור של 10% של ערבים.

אחמד טיבי: ההחלטה לא מספקת אותנו כי אנחנו 20%.

אחמד טיבי: מה זה משמעותי?

אחמד טיבי: משמעותי זה 2%?

אחמד טיבי: להעלות בעוד חצי אחוז?

אחמד טיבי: זה 5%?

אחמד טיבי: אם תשאיר את זה עמום כזה, זה יישאר עמום.

עמוס לסקר: אני רוצה להסביר ואני אספק את הנתון הזה, אני פשוט לא רוצה להגיד משהו שאני לא יודע אם עומד מאחוריו או לא.

אחמד טיבי: עם כל הכבוד, אדוני המנהל הכללי, אם אתה בא לוועדת חקירה, זה נתון בסיסי שאתה צריך לשלוף אותו מן השרוול ולהגיד אותו מיד.

עמוס לסקר: אני רוצה לענות לכם.

עמוס לסקר: תראו, אנחנו חברה ממשלתית, אנחנו מחויבים לכל החוקים, ההסכמים וכל מה שהולך על חברה ממשלתית.

עמוס לסקר: במסגרת הזאת, כל מה שהחברה מחויבת לגבי המגזר הלא יהודי בגין חקיקה כזאת או אחרת, אנחנו מחויבים אליה.

עמוס לסקר: מה שאתם רוצים ממני זה להגיד לכם את קצב הביצוע, אם אני מגיע ליעד הזה בשנה, שנתיים, או בעשרים שנה.

נאדיה חילו: מה היעד?

אחמד טיבי: לא קבעת יעד.

עמוס לסקר: היעד הוא להגיע למימוש החלטות הדירקטוריון.

אחמד טיבי: לא קבעת ידע, הוועדה רוצה לשמוע יעד מוגדר.

דניאל גרא: הגדרת שכחברה ממשלתית אתם מחויבים ליעד הממשלה.

דניאל גרא: יעד הממשלה הוא 8%, כחברה ממשלתית, מתי אתה רואה את עצמך מחויב להגיע ליעד הממשלה ותגיע אליו?

עמוס לסקר: כדי לתת לך תשובה אמיתית לגבי הגעה ל-8%---

דניאל גרא: מתי נקבל תשובה?

עמוס לסקר: אני אמנם בוועדת חקירה, אבל גם לנחקרים נותנים לשאוף אוויר ולענות.

עמוס לסקר: כדי לענות לך תשובה רצינית ולא לשלוף לך סתם נתון ו---

נורית אלשטיין: זה לא היחס בחדרי החקירות כאן.

עמוס לסקר: למזלי עוד לא הייתי שם.

אחמד טיבי: נאחל לך שלא תגיע.

עמוס לסקר: לישיבה הבאה אני אתן לכם תכנית יותר מפורטת.

דניאל גרא: תוך שבועיים אפשר יהיה לקבל את זה?

עמוס לסקר: תוך חודש זה נראה לי סביר.

נורית אלשטיין: וגם הייתי מבקשת לדעת האם יש לכם תקנים צבועים.

עמוס לסקר: אוקי.

אחמד טיבי: והנקודה שהעלה חבר הכנסת שכיב שנאן, לא לפטר עובדים קיימים מאלה שאמורה להיות לגביהם מדיניות של העדפה מתקנת.

שכיב מוראד שנאן: בנוסף יש לי בקשה לקבל תשובות ברורות גם, אתה יכול לא עכשיו, לשאלות הבאות.

שכיב מוראד שנאן: אל"ף, מי מקבל קביעות בחברת החשמל בדרך כלל?

שכיב מוראד שנאן: בי"ת, מי מוסמך לתת את הקביעות ומה הם השיקולים שנשקלים.

שכיב מוראד שנאן: גימ"ל, האם יש עובדים בחברת החשמל שעברו את מחסום עשר השנים, פוטרו, הוחזרו לעוד עשר שנים, עברו את עשר השנים הנוספות, והם עדיין , יותר מעשרים שנה, זמניים בתוך החברה.

שכיב מוראד שנאן: השאלה הבאה, האם יש עובדים טובים שמפוטרים, למרות שיש המלצות חיוביות של המנהלים הישירים שלהם.

אחמד טיבי: לפני שאתה עונה, אדוני, האם אדוני המנהל הכללי יכול לבקש מאחד העוזרים שלו שיתקשר ליושב ראש דירקטוריון חברת החשמל וישאל אותו על הנתון שאדוני לא בטוח לגביו, לגבי יעד או מדיניות, שיוכל תוך כדי הישיבה למסור לנו את הנתון, אם הוא קיים בידיהם.

עמוס לסקר: היושב ראש לא נמצא פה, הוא נמצא כרגע---

שכיב מוראד שנאן: יש לי שני חברים שהם בהישג יד מהיר, גם מר איציק אלישיב וגם שולי שברג, שהוא חבר דירקטוריון.

אחמד טיבי: דקה, המנהל הכללי יודע את כל שמותיהם.

דניאל גרא: הוא יודע גם את הנתונים.

אחמד טיבי: המנהל הכללי יודע יותר טוב מכולנו.

עמוס לסקר: היושב ראש לא הצטרף אליי לישיבה הזאת מאחר והוא נמצא כרגע בסין, אז יש לי קצת בעיה פרוצדורלית בעניין הזה.

אחמד טיבי: הוא היחידי שיודע מה המדיניות ומה ההחלטה שהתקבלה?

עמוס לסקר: אני חושב שאם אני אומר שאני רוצה להביא תשובה מבוססת, מסודרת, אמינה, שאפשר לעמוד מאחוריה, שתוכלו להגיד 'יש התחייבות של חברת החשמל', אז אם אני מבקש עוד מספר ימים, אז זה לא---

אחמד טיבי: אני אגיד לך, אדוני, למה אני מקשה עליך.

אחמד טיבי: מתי הוזמנת לוועדה הזאת?

אחמד טיבי: מזה הרבה זמן.

אחמד טיבי: אתה יודע מה נושא החקירה, אתה יודע מה אתה תישאל, אתה יודע מה הנושאים הקרדינליים בנושא הזה ולכן זה נושא שצריך היה לשלוף אותו באופן אוטומטי, לדעתי.

אחמד טיבי: רציתי להקל עליך, אם מישהו יוכל להתקשר ליושב ראש הדירקטוריון.

דניאל גרא: אולי אפשר להוציא את המידע מהאינטרנט.

אחמד טיבי: ולכן חברי ועדת החקירה---

עמוס לסקר: אני חייב להגיד לכם דבר אחד כללי.

עמוס לסקר: זה שכולכם נותנים פה הערות ציניות ומשתלחים לא בי אישית, אבל בעניין.

עמוס לסקר: גם אתה, אדוני יועץ הוועדה.

עמוס לסקר: תשמעו, אתם פשוט מכוונים את התותחים למקום הלא נכון.

עמוס לסקר: היום יש אווירה אחרת שבאה לפתור את הבעיה.

עמוס לסקר: זה שאתם עכשיו תנסו, זה בסדר, אבל---

שכיב מוראד שנאן: חבר הכנסת טיבי, למען הגילוי הנאות, יש דבר אחד, כולנו יודעים ולמדנו מהתקשורת שלשר התשתיות, שאני מאחל לו הרבה בריאות ושיחזור אלינו בריא ושלם, היו עמדות שונות בנושא של דחיפה לקליטת עובדים בתוך חברת החשמל והוא נתקל שם, ואפילו הגיעו למצב שביטלו מסיבה שהיתה מתוכננת עם השר בחברת החשמל בחיפה, על מנת לבזות את השר ולא לתת לדברים ללכת בצורה טובה.

שכיב מוראד שנאן: זה מה שהובן אז מהתקשורת, אני לא אומר שזו העמדה, לכן לא יעלה על הדעת מצב ששר דוחף לקדם את הדברים והדברים נתקעים במקום כלשהו, כי יש דרג מקצועי כלשהו שלא מעניין אותו מאיפה בא השר.

שלי יחימוביץ': השאלה שלי היא גם למקורות וגם לחברת חשמל, האם מתבצעת מדיניות אקטיבית של גיוס עובדים ערבים, כדי להגיע לייצוג שלהם.

אחמד טיבי: זה עלה בדיוק לפני הכניסה שלך.

עמוס לסקר: אבל אם המנהל הכללי של מקורות רוצה לענות.

עמוס לסקר: ..

נורית אלשטיין: אני ביקשתי נתונים לגבי תקנים צבועים.

עמוס לסקר: זה אני אשמח לענות, כי אני פה בחילוקי דעות, אני מניח שאיתך וגם עם הוועדה הספציפית שבמסגרת ההחלטות של הוועדה דובר על זה שיש לצבוע תקנים ספציפיים.

עמוס לסקר: אני, ברמה האישית, לא כמנהל הכללי של חברת החשמל, נראה לי שזה טעות, נראה לי שזה לא מקדם אף אחד, זה בטח לא עושה טוב למי שבא על תקן שייעדו לו את זה מראש.

עמוס לסקר: יחד עם זאת, אם זאת ההחלטה, נקיים אותה.

נורית אלשטיין: הבנתי, זאת אומרת אתם בחנתם את זה ברמה העקרונית, כמדיניות, והחלטתם שלא לקדם---

עמוס לסקר: לא.

נאדיה חילו: לא, זו דעתו האישית.

עמוס לסקר: נכון לרגע זה, הוועדה, במסגרת---

נורית אלשטיין: אז אני אשמח להעביר לך חומר אקדמי בעניין הזה וחומר מחקרי בעולם.

נורית אלשטיין: לא סתם אני שואלת.

עמוס לסקר: אז אני רק רוצה לדייק בתשובתי, שלא יהיו אי הבנות.

עמוס לסקר: הוועדה, שציינתי, שמסקנותיה הולכות לבוא לאישור הדירקטוריון, אכן החליטה לייעד משרות למגזר הלא-יהודי.

עמוס לסקר: אני באופן אישי חושב שזה לא נכון.

נאדיה חילו: אם רק במסגרת התגובות שלך, שאתה נותן, אחרי חודש, ההצעה לגבי הסטודנטים, החיפוש האקטיבי, לפנות לאקדמיה ולראות שנה שלישית---

עמוס לסקר: תעזרו לי בזה.

נאדיה חילו: לא אנחנו, זה אתם, מבחינת קו מנחה, לפנות לכל האוניברסיטאות, להגיד לתלמידי שנה שלישית בכלכלה וזה וזה, 'תשלחו לנו'.

אחמד טיבי: זה בדיוק מה שאמר יועץ הוועדה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: יש שאלה שהופנתה, לגבי המנהל הכללי של משרד התשתיות, על ידי מר דניאל גרא, אם תוכל להתייחס אליה, אדוני, מיד אחרי האתנחתא.

עמוס לסקר: יש עוד שאלות?

אחמד טיבי: כן, יש שאלות שלא נענו.

חזי קוגלר: אדוני, נשאלנו לגבי האפשרות שמאחר ואנחנו אמרנו שקשה להביא בני מיעוטים לעתים ממקומות מרוחקים אל ירושלים, אז האם אנחנו יכולים להנחות את החברה, שהיא למעשה תפעל ברוח הזאת.

חזי קוגלר: אז קודם כל זה לא בדיוק הדרך לפתור את הבעיה במגזר הממשלתי.

חזי קוגלר: המגזר הממשלתי עומד בזכות עצמו, המגזר הממשלתי חייב למצוא את הפתרונות שלו על מנת לעמוד ביעדים ובזה אנחנו עוסקים.

חזי קוגלר: לגבי החברה עצמה, שר התשתיות הלאומיות הוציא לחברה יותר ממכתב אחד, פנייה אחד, וגם מקיים דיונים וגם מקיים מעקב אחרי הנושא הזה לוודא ביצוע של עמידת החברה ביעדים שנקבעו על ידי המדינה.

חזי קוגלר: לא רק המידע ביעדים עצמם מספרית, אותם היעדים של ה-8% עד 10%, אלא בקשה או דרישה מהחברה שהיא תעמוד ברוח הדברים.

חזי קוגלר: רוח הדברים היא אכן שכח העבודה בחברות הממשלתיות ישקף את השיעור של האוכלוסייה בכלל האוכלוסייה.

חזי קוגלר: ברור שזה צריך להיות הכיוון.

חזי קוגלר: להנחות את החברה באיזה אזור גיאוגרפי יעשו את זה, אנחנו לא נכנסנו בעניין הזה לפרטי פרטים.

חזי קוגלר: אני כן חייב לציין, כפי שציין המנהל הכללי של חברת החשמל, שזה לא רק דברים בעלמא, של אמירות בפורומים שונים וועדות שונות.

חזי קוגלר: אכן, בחברת החשמל היום, להבדיל ממה שהיה עד לא מזמן, לא רק שיש רוח חדשה, אלא שיש צעדים קונקרטיים לביצוע וראינו גם שיפורים בשנתיים האחרונות, בתקופות שונות, של שיעורים הרבה יותר גבוהים של גיוסים של עובדים חדשים, מקרב בני המיעוטים.

חזי קוגלר: זה עדיין לא מספיק, אבל אנחנו מאמינים שהתכניות שהמנהל הכללי מדבר עליהן כן תיתנה תוצאות הרבה יותר טובות מאשר בעבר.

אחמד טיבי: שוב אני חוזר למנהל הכללי של חברת החשמל.

אחמד טיבי: נשאלה שאלה והיא נשארה תלויה באוויר.

אחמד טיבי: שאלה טכנית, כי אתה חדש, אתה לא יכול לענות עליה, אבל אולי מישהו מהעוזרים הוותיקים שלך, עד איזה שנה לא נקלטו ערבים בחברת החשמל ומאיזה שנה כן התחלתם לקלוט ערבים ומה הסיבה?

דניאל גרא: גם ערבים יוצאי צבא ולא יוצאי צבא.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה, שאדוני לא התייחס אליה, למרות שנשאלה פעמיים גם על ידי חבר הכנסת שנאן וגם על ידי, האם יש אפשרות שחברת החשמל תתייחס אחרת לאנשים שמסיימים חמש שנים, כאשר הם באים מה-134 מתוך ה-12,000, כדי לא לדלל את המספר הדל הזה מראש.

עמוס לסקר: אז אני אתן לך תשובה, אני לא יודע אם היא תמצא חן בעיני אנשים או לא, אבל לפחות אני אגיד לכם מה אני חושב בעניין הזה.

עמוס לסקר: קודם כל צריך להבין שחברת חשמל, הייעוד המרכזי שלה זה לייצר חשמל ולהיות חברה כלכלית ורווחית ויעילה.

עמוס לסקר: שנזכור רגע בעצם מה תפקידי כמנהל הכללי.

עמוס לסקר: במסגרת הזאת יש לי הרבה מאוד נושאים נוספים וסדרי עדיפויות שחלק מהם הוא גם הנושא של שילוב של בני המגזר הלא-יהודי בחברה.

עמוס לסקר: בסיכומו של דבר, כדי לקבל אנשים באופן קבוע לחברה, הדבר הראשון שעומד לנגד עיניי, כמנהל כללי, בהחלטה זה מידת הנחיצות של התפקיד המסוים הזה ויכולתו של הבן אדם.

עמוס לסקר: לפני כל ההקשרים האחרים של אפליה מתקנת וכל מה שקשור בזה.

עמוס לסקר: וכך אני פועל.

עמוס לסקר: יכול להיות שזה טוב, יכול להיות שזה רע, כך אני פועל.

עמוס לסקר: אני מבין שאם באמת במסגרת של החמש ועשר שנים יש באופן עובדתי מספר יותר גדול של בני מיעוט לא יהודי ואכן הם יוצאו, האחוז הכולל יירד.

עמוס לסקר: אז גם את זה אני מבקש, כדי לתת לך תשובה אמיתית, ל---

שכיב מוראד שנאן: אדוני המנהל הכללי---

עמוס לסקר: רגע, אני רוצה לגמור, אני לא רוצה להתחמק.

עמוס לסקר: אני אתן לך תשובה קונקרטית כמה אנשים כאלה בכלל נמצאים בפרקי הזמן האלה, נגיד בתקופה של השנה הקרובה, ומה אנחנו מעריכים שאנחנו נעשה.

אחמד טיבי: אני זוכר שפעם, ולמען גילוי נאות אני אומר את זה באופן יחסי, אני לא נסחף בלחלק מחמאות, סייעתי, החזרתי, דחפתי, דרך ועדת הכלכלה, לקלוט מספר עובדים ערבים, חמישה, ששה, שבעה, משהו כזה.

אחמד טיבי: חלקם מונים, חלקם מוקדנים וחלקם מהנדסי חשמל.

אחמד טיבי: משום מה, לפחות חצי מהם סבלו כל הזמן מאיומים של פיטורים, למרות שהם הוכנסו על תקן של העדפה מתקנת, כדי להראות---

עובד בחברת חשמל: כל העובדים סובלים.

אחמד טיבי: זה לא נכון.

אחמד טיבי: אתה יכול לדבר בשמך.

אחמד טיבי: יש כאלה שלא סבלו מאיומים והתקדמו.

אחמד טיבי: על מנת לגלות גילוי נאות.

אחמד טיבי: למשל אני אתן לך דוגמה.

אחמד טיבי: נגיד שמוקדנית סיימה חמש שנים ואנשים שלך (חבל שהוא יצא) יודעים למי הכוונה, האם צריך לפטר אותה ולהביא מוקדנית יהודייה במקומה וזה פוגע אפילו בשיעור של 1.5%.

אחמד טיבי: זה נראה לך סביר, למשל?

עמוס לסקר: לא, מה שנראה לי סביר זה לכבד הסכם קיבוצי שבמסגרתו---

אחמד טיבי: אנחנו מדברים על חוק ייצוג הולם.

עמוס לסקר: רגע.

עמוס לסקר: יש פה משפטנית, היא תענה.

עמוס לסקר: על שאלות משפטיות אני לא יודע לענות לך, אני יודע לענות לך ככה: יש הסכם קיבוצי ובהסכם הקיבוצי הזה לא קשור דתו, מוצאו וצבעו של בן אדם.

עמוס לסקר: אחרי חמש או עשר שנים, במידה והוא לא נקלט לקביעות, הוא יוצא מהחברה---

שכיב מוראד שנאן: גם אם המנהל הישיר שלו נתן עליו המלצה חיובית.

שכיב מוראד שנאן: אני אביא לך שמות של אנשים והמלצות בכתב של המנהלים שלהם שלמרות שהמנהלים שלהם נתנו עליהם המלצות חיוביות, הם הלכו הביתה.

שלי יחימוביץ': אולי כי מראש הם מועסקים בתנאים שונים ביחס לאחרים.

עמוס לסקר: עוד פעם.

שלי יחימוביץ': אולי, כשאתם מעסיקים ערבים, מראש הם מועסקים במשרות יותר רופפות כמו חוזים קצרי טווח, כמו חוזים פחות טובים, ולכן בלי קשר לזה שהם ערבים, בגלל שהם ערבים והם מועסקים בחוזים פחות טובים, הם יותר מאוימים בפיטורים.

עמוס לסקר: החמש ועשר שנים, נכון לכל המקצועות בחברה, בין אם זה מהנדס ובין אם זה לא יודע מה.

עמוס לסקר: זה דבר אחד.

עמוס לסקר: דבר שני, הקראתי פה שיש לנו גם מהנדסים וגם עובדי לוגיסטיקה וגם עורכי דין וגם כלכלנים מהמגזר הלא-יהודי, כך שזה לא בדיוק.

עמוס לסקר: אבל אני חייב לך תשובה.

עמוס לסקר: לגבי החמש ועשר שנים, וזה מתקשר גם לתשובה לגבי הקביעות שאתה שאלת.

עמוס לסקר: נושא הקביעות החברה - יש לנו תקן בחברה לגבי קביעויות.

עמוס לסקר: בחצי השנה האחרונה אף בן אדם לא נקלט לקביעות, בצורה טוטאלית.

עמוס לסקר: אני מבין שהחברים הם מנציגות העובדים?

עמוס לסקר: לא.

עמוס לסקר: אוקי.

נאדיה חילו: הוא עובד מן המניין הרבה שנים.

עובד חברת חשמל: מעניין אותו דיבורים על חברת החשמל, אבל חלק מהדברים, אדוני היושב ראש, הם ברמה אישית.

עובד חברת חשמל: הוא לא בא למנהל ומסת

עובד חברת חשמל: כל אם זה דרוזי או ערבי, הוא מקדם אותו לפי היכולות שלו.

עובד חברת חשמל: יש כאלה ויש כאלה.

עובד חברת חשמל: לא רוב הדברים הוא מסתכל ומפטר אותו, הוא מפטר אותו בגלל שהוא דרוזי או בגלל שהוא ערבי.

עובד חברת חשמל: הוא הגיע לעשר שנים---

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: הזכרנו כאן מקרים של אנשים עם המלצות חמות להמשך עבודה והם מפוטרים.

אחמד טיבי: לא לזה התכוונו.

עמוס לסקר: עוד פעם, אני לא יכול להתייחס לדברים ספציפיים.

שכיב מוראד שנאן: אני יכול לתת לך שמות.

עמוס לסקר: אני אשמח לקבל אחרי הישיבה.

אחמד טיבי: אתה יודע למה חברי כנסת מדברים ביתר שאת על הנושא?

אחמד טיבי: כי הם הכתובת לתלונות.

עמוס לסקר: אני מתאר לי.

עמוס לסקר: אוקי, אני מנסה להגיד עוד פעם.

עמוס לסקר: יכול מנהל להמליץ על עובד, לא משנה מי, ואם אין לחברה תקן לעובד, אז עם כל הצער והכאב, זה לא יעזור.

עמוס לסקר: נו מה?

נורית אלשטיין: בעצם מה שעולה כאן מהדברים של המנהל הכללי, שיש שתי נקודות כניסה ויציאה.

נורית אלשטיין: יש הכניסה הראשונית, שבה הוא נניח יהיה מוכן לקבל מדיניות, הוא ייתן לנו גם נתונים לגביה, של העדפה מתקנת, לרבות זה שהוא אמר שהוא אישית לא אוהב תקנים צבועים, אבל הנושא הזה יישקל.

נורית אלשטיין: ויש נקודת יציאה או כניסה נוספת שזה בתום החמש או העשר שנים.

נורית אלשטיין: גם בנקודות אלה, של חמש או עשר שנים, אם רוצים לסגור פערים, צריך להביא לשם אותה מדיניות של העדפה מתקנת, כי לא מספיק רק לקלוט עובד בתחילה, אלא בתום החמש שנים, גם שם אותם פרמטרים צריכים להיות מובאים בחשבון.

נורית אלשטיין: ואני רוצה להגיד משפט כללי – כדי לקדם ערך של סגירת פערים, הרבה פעמים פוגעים בשוויון הפורמלי.

נורית אלשטיין: שוויון פורמלי הוא לא עניין מתמטי, אבל הוא כן עניין פורמלי.

נורית אלשטיין: אם רוצים לסגור את הפער עושים את זה באי שוויון וזו לא מלה גסה, זאת אומרת, בסוג של כפייה.

נורית אלשטיין: כאשר מדיניות מכוונת את צעדיך, זאת מדיניות חברתית, מדיניות כלכלית, והיא עולה הרבה פעמים גם על השיקולים של סעיף 4 לחוק החברות הממשלתיות, שאתם פועלים להסעת רווח (סעיף 11 היום לחוק החברות הרגיל).

עמוס לסקר: אני פועל על זה לא מתוקף החוק, אלא מתוקף הכרתי שזה תפקידי כמנהל כללי.

נורית אלשטיין: נבחרת לתפקיד כי אתה פועל על פי חוק.

נורית אלשטיין: זה נכון, אבל אלו שיקולים שמובאים בחשבון.

נורית אלשטיין: בסופו של דבר, חברת החשמל שייכת למגזר הכללי הציבורי ואמורה להביא נושא כזה בחשבון.

נורית אלשטיין: לכן עולים כאן העניינים של חמש ועשר שנים ומבקשים שתביאו את זה בחשבון.

נורית אלשטיין: הייתי שמחה לדעת שזה עלה גם בדירקטוריון ותביאו תשובה לעניין הזה.

נאדיה חילו: זו המהות של הדברים.

דניאל גרא: חרף העובדה שחברת החשמל היא מונופול, כ-15% מצרכניה הם ערבים.

דניאל גרא: הייתי רוצה לדעת---

שכיב מוראד שנאן: יש 5% ערבים שלא צורכים חשמל?

דניאל גרא: האם תוכל, כשאתה נותן לנו בעוד חודש מספרים, לומר לנו מה כוונתך לגבי שילוב ערבים בתוך האגף האחראי על שיווק חברת החשמל.

עמוס לסקר: מקבל, מאה אחוז.

מאיר אסרף: כל הזמן עולה כאן הטענה שיש הסכמים קיבוציים שקובעים חמש או עשר שנים.

מאיר אסרף: אני מדבר מטעם ההסתדרות הלאומית, אני די בטוח שארגון עובדים אחראי לא היה פוסל קליטה של עובדים כעובדים קבועים, למרות שההסכם קובע.

מאיר אסרף: זאת אומרת, כשמדובר על קליטה שהיא מיטיבה עם עובד, אף ארגון עובדים אחראי לא יתנגד לכך.

אחמד טיבי: ברשותכם, בשלב זה אני רוצה לחזור למר אלי רונן, יושב ראש חברת מקורות, כדי שהוא ישטח בפני הוועדה את הנתונים לגבי קליטת עובדים ערבים, או אי קליטת עובדים ערבים.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אלי רונן: תודה רבה.

אלי רונן: ראשית אני רוצה להתייחס, ברשותך, לעניין של החיפוש האקטיבי.

אלי רונן: זאת שאלה שעלתה.

אלי רונן: אני יושב ראש הדירקטוריון קצת למעלה משנה.

אלי רונן: כשהגעתי לחברה זה היה אחד הדברים ששמתי על סדר היום של הדירקטוריון, קליטת עובדים מבני המיעוטים ועל בסיס זה הקמתי ועדה מיוחדת שאחת לבין חודש לששה שבועות מתכנסת, מקבלת דיווח מההנהלה כמה עובדים חדשים מדי חודש בחברה.

אלי רונן: אז אנחנו, מדי חודש, מקבלים את הדיווח הזה ואני יכול לומר לכם שאני לא הייתי שבע רצון ולכן גם יזמתי את המהלך הזה.

אלי רונן: אז זה מתחיל מלמעלה.

אלי רונן: ברגע שאתה לא שבע רצון, אז אתה צריך לעשות איזה שהם צעדים מתקנים, אז זה מתחיל בוועדה בדירקטוריון.

אלי רונן: לגבי קליטת עובד, יוצאת מודעה הן בשפה העברית, הן בשפה הערבית, כאשר למטה כתוב 'תינתן העדפה לבני מיעוטים'.

אלי רונן: ברגע שמגיעים האנשים ועונים על בקשת העבודה, הוועדה, או מי שקולט אותם, עושה בעצמו את ההעדפה המתקנת כי הוא יודע מה דרישות הדירקטוריון.

אלי רונן: זאת אומרת, אם יש שני אנשים, שולחים אותם למבחנים, והחברה היא חברה טכנולוגית, שולחים נאמר מהנדסים למבחנים באיזה שהיא חברת השמה, והתוצאות פחות או יותר דומות, אנחנו נותנים את ההעדפה לבני המיעוטים.

אלי רונן: יתרה מכך, אני יזמתי בשנה האחרונה מתן מלגות לסטודנטים טכנולוגיים.

אלי רונן: חברת מקורות נתנה 8 מלגות בשנת 2007 ל-8 סטודנטים.

אלי רונן: אני מתכוון להגדיל את המספר הזה.

אלי רונן: דרך זה אנחנו בעצם---

אחמד טיבי: 8 סטודנטים בני מיעוטים?

אלי רונן: 8 סטודנטים סך הכל מהארץ, אבל כאשר אני בא ומחליט לתת את המלגה, אני מפעיל את המדיניות הזאת ואני גם בוחר את האנשים שאני צריך למשק המים.

אלי רונן: הרי אני לא אקח מישהו שלא מתאים לצרכים שלי.

אלי רונן: אני לוקח בעיקר מהנדסים בתחום המים ואנרגיה, עד כמה שזה קשור לנו.

אלי רונן: כך שאני חושב שמהבחינה הזאת אנחנו באמת מטפלים בסוגיה הזאת בצורה מתודולוגית.

אלי רונן: אם שאלתם על היעד, אני חושב שהיעד של החלטת הממשלה הוא יעד שאנחנו שואפים אליו.

אלי רונן: נדמה לי שההחלטה אומרת שתוך שלוש שנים 8%, ותוך 4 או 5 שנים, 10%, באווירה שבה בעצם אנחנו מוציאים עובדים ובשנתיים האחרונות פיטרנו קרוב ל-250 עובדים, אז זה מאוד קשה לבוא ולעשות את זה, אבל אנחנו שמים על זה את הדגש ואנחנו כמובן---

נורית אלשטיין: אז כשדאתם מוציאים עובדים, אתם בעצם משנים אחוזים.

אלי רונן: נכון.

נורית אלשטיין: אנחנו מדברים באחוזים, אנחנו לא מדברים במספרים.

אלי רונן: בהוצאה, אני לא זוכר שבשנה או השנה וחצי האחרונות הוצאנו בן מיעוטים מהעבודה, לעומת יהודים שיצאו מהעבודה, כך שבסופו של דבר זה אמור לתקן את המספר.

ראובן ריבלין: זה הכל עניין של מדיניות.

ראובן ריבלין: אם למשל נשים בדירקטוריונים לפני עשר שנים היו רק איזה שהיא מס שפתיים, היום יש לנו בדירקטוריונים הגדולים בארץ שהנשים הן כמעט 50%.

ראובן ריבלין: כל זה היה כתוצאה ממדיניות שאנחנו עמדנו עליה---

נאדיה חילו: אקטיבית.

ראובן ריבלין: נכון, והיא יצרה את התוצאה, כי אמרו שלא ימנו דירקטוריונים ודירקטורים אלא אם כן המכסה תתמלא.

ראובן ריבלין: אז קודם זה היה מתוך שלא לשמה ואחר כך זה הפך להיות מתוך לשמה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, נמצאו הרבה נשים שהן למרבה הפלא עושות עבודה יותר טובה מאשר הגברים, דבר שאני לא חשבתי שיכול לקרות.

נאדיה חילו: מישהו טען שלא מוצאים נשים.

אחמד טיבי: הוא סרקסטי.

ראובן ריבלין: בחוויה הישראלית, שבה אנחנו מדברים, עצם הישיבה הזאת היא חשובה, כי ישיבה כזאת לא היתה יכולה להתקיים לפני עשר שנים.

ראובן ריבלין: היא היתה מוציאה מיד אמירה כזאת או אחרת או להתרסה.

ראובן ריבלין: עובדה שיושבת ועדה שהיא ועדת חקירה פרלמנטרית והיא צריכה לשבת בין אחת לארבע, כי אנחנו בישיבות הוועדה הקבועות, אז קשה לנו לעזוב דיון כמו שהיה בכנסת, אם אתם תבינו שלא יכולים להביא עובדים אחרים, אלא אם כן תתמלא המכסה הנדרשת על פי המדיניות, אז הכל יבוא באופן טבעי.

ראובן ריבלין: זה הכל רק עניין שצריך לעבור את אותו מחסום שקשה כל כך לעבור אותו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שלפני עשר שנים לא האמנתי שאישה יכולה להיות דירקטורית.

ראובן ריבלין: זה פשוט לא התקבל על דעתי.

שכיב מוראד שנאן: חבר הכנסת ריבלין, לפני עשר שנים לא האמנתי שאישה יכולה לעבוד.

אלי רונן: אני בהחלט מסכים עם דברי חבר הכנסת ריבלין ואני בפירוש אמרתי שאנחנו מתחילים מלמעלה.

אלי רונן: הדירקטוריון הוא שעוקב ברמה חודשית אחרי הדברים האלה ומכאן אני רוצה לעבור למספרים.

אלי רונן: סך הכל בחברת מקורות מועסקים 73 עובדים וזמניים ממגזר בני המיעוטים, כאשר בחברה יש פחות או יותר כ-1,800 עובדים, כך שאנחנו סביב ה-4%.

אלי רונן: אנחנו שואפים ל-5%.

אלי רונן: אני יכול לומר לכם שבשנים האחרונות אנחנו רוצים לשנות את התמהיל מהדירוג המנהלי לדירוג הטכנולוגי, שזה מהנדסים, טכנאים ואנחנו בפירוש עושים את התיקון הזה.

נורית אלשטיין: ולגבי נשים?

אלי רונן: לצערי אין.

אלי רונן: אין בכלל.

נורית אלשטיין: ובחברת מקורות בכלל, כמה אחוז נשים יש?

נורית אלשטיין: אולי זו חברה על טהרת הגברים.

אחמד טיבי: אין לו את הנתון הזה.

אחמד טיבי: רשימה תימסר לוועדה.

אלי רונן: כולל שמות וממתי מועסקים, הכל ברמת המרחבים.

אלי רונן: אני לא זוכר את המספר של נשים במקורות, אבל אני מוכן לבדוק את זה.

אלי רונן: אני לא רוצה לשלוף סתם מספר.

אלי רונן: דרך אגב, אותה ועדה שדיברתי עליה, בדירקטוריון, היא עוסקת גם בבני מיעוטים וגם נשים.

אלי רונן: זו ועדה משותפת.

נורית אלשטיין: אין היום אפילו עובדת אחת ערבייה?

אלי רונן: נכון.

נורית אלשטיין: למרות שיש לכם 4% ערבים.

אלי רונן: כן, נכון.

נורית אלשטיין: זה צריך להדאיג אתכם.

אלי רונן: אני לוקח את זה לתשומת לבי, אבל אני חוזר, אותה ועדה עוסקת גם בקליטת נשים וגם בבני מיעוטים.

אלי רונן: אני חוזר שוב על המספרים, 73 עובדים מתוך כ-1,800 עובדים, כאשר כרגע הנטייה היא ללכת יותר לכיוון של המהנדסים, הטכנולוגים, הטכנאים וכך הלאה.

אלי רונן: יש לי פה חלוקה ברמה של המרחבים, בכל מרחב כמה אנשים יש.

אלי רונן: צריך לזכור שלגבי העובדים הזמניים, ואני חושב שהגילוי הנאות מחייב אותי לומר את זה, זה תלוי עבודה שחברת מקורות מקבלת.

אלי רונן: זאת אומרת, אם יש הרבה עבודה, אנחנו כמובן מגייסים יותר אנשים, ואם יש פחות עבודה, אז אותם הזמניים למעשה הם הראשונים ללכת הביתה, כי אין לנו עבודה וגם אין לנו מאיפה לשלם.

שכיב מוראד שנאן: כמה קבועים וכמה זמניים?

אלי רונן: כ-30 זמניים וכל השאר קבועים.

ראובן ריבלין: בשביל הפרופורציות, מתוך ה-1,700, כמה זמניים וכמה קבועים?

אלי רונן: מתוך ה-1,800 90%, או 95% קבועים.

ראובן ריבלין: אז הפרופורציה פה יורדת.

נאדיה חילו: אדוני היושב ראש, דיברת על מדיניות ועל כל מיני צעדים, האם גם בנושא הזה יש לכם התערבות מסוימת להפיכת אותם 30 עובדים זמניים, על פי אותה פרופורציה של 95%, לעובדים קבועים?

אלי רונן: כן.

אלי רונן: זאת אומרת, זה עניין של 18 חודשים.

אלי רונן: אחרי 18 חודשים אנחנו צריכים לעשות תהליך של קליטה.

אלי רונן: אם אלה אנשים שבאמת אנחנו צריכים אותם, אנחנו לא בודקים---

שכיב מוראד שנאן: זו אמירה בעלמא 'אם זה אנשים שבאמת אנחנו צריכים אותם'.

שכיב מוראד שנאן: השאלה של חברת הכנסת חילו, ואני חושב שזו צריכה להיות השאלה שתועלה בצורה חד משמעית, כפי שהועלתה בנושא של חברת החשמל, האם יושב ראש הדירקטוריון של חברת מקורות אומר, או אנחנו מבקשים שיאמר, שמאחר ויש בעיה של קליטת עובדים חדשים וכל הקשיים שאתה מעלה אותם ואנחנו מבינים ללבך ולאמירתך ומקבלים אפילו באופן חלקי אותה, אבל האם מבין ה-33 הזמניים, אתה יכול להתחייב שאף אחד מהם לא ילך הביתה ותינתן אפשרות לשמור עליהם בעבודה, שלפחות נישאר ב-4% ונחשוב איך מגיעים ל-10%?

אלי רונן: אם תהיה התחייבות חד משמעית, זה לא יהיה רציני, אבל---

שכיב מוראד שנאן: אנחנו לא מדברים על עובד שסרח, אנחנו מדברים על עובד שעושה עבודה וצריך לשבת בתקן וצריך לקבל קביעות.

שכיב מוראד שנאן: ברגע שיש 33 זמניים, שזה קרוב ל-42% מסך כל העובדים הלא יהודים המועסקים בחברה, ואלה מועמדים ללכת הביתה, אז...

אלי רונן: אני מוכן להתחייב שהדירקטוריון, אותה ועדה שעוסקת בזה, תבחן כל פיטורי עובד במידה ויוחלט שזה עובד בן מיעוטים, אנחנו---

שכיב מוראד שנאן: מתוך כוונה לשמירה על העדפה מתקנת.

אלי רונן: כן, אני לוקח את זה על עצמי.

ראובן ריבלין: באופן טבעי, אדם שנמצא כבר במערכת, הוא---

אחמד טיבי: קשה שלא להבחין בדקויות בין תשובתו של יושב ראש חברת מקורות לתשובתו של המנהל הכללי של חברת החשמל, על אותה שאלה.

אחמד טיבי: קשה שלא להבחין.

אחמד טיבי: התשובה של יושב ראש מקורות היתה מניחה את הדעת יותר מאשר התשובה של המנהל הכללי של חברת החשמל, בנושא מאוד קרדינלי, שחשוב לוועדה, וחשוב לכולנו לגבי קבועים וזמניים.

נורית אלשטיין: אם יותר לי, כשאתם דנים בכניסה לחברה, תחת המטריה של העדפה מתקנת, אתם מתקנים את העתיד.

נורית אלשטיין: כאשר אתם מדברים בפיטורים, אתם מתקנים את העבר.

נורית אלשטיין: לאמור, להביא בחשבון העדפה מתקנת בעת הפיטורים זה תיקון עבר ויצירת מצב נתון שמשתנה.

אלי רונן: את צודקת, אבל אני רוצה בכל זאת להתייחס לגבי העתיד.

אלי רונן: אני אתן לך, אדוני היושב ראש, דוגמה.

אלי רונן: בחודשים האחרונים אנחנו קלטנו 2 עובדים בני מיעוטים, מעבר לתקן.

אלי רונן: זאת אומרת, יש לי תקינה ואני מחויב כלפיה מול משרד האוצר ועברתי את התקן בשניים ואפילו נתתי להם הטבות מיוחדות, למשל נושא של רכב.

אלי רונן: להגיע למקום העבודה זה מסובך ואנחנו מודעים לזה, אז הם קיבלו גם רכב.

נאדיה חילו: גם עיקרון הייצוג של נשים באותה נשימה.

אחמד טיבי: הוא אמר שהוא יעביר נתונים לוועדה.

אחמד טיבי: אני רוצה לעבור בקצרה למנהל הכללי של תשתיות נפט, מר רפי טטרקה.

רפי טטרקה: כבוד היושב ראש, בחברת תשתיות נפט, כשהגעתי לעבודה, היה 1.4% בני מיעוטים, כיום אנחנו יושבים על 5.3% ואנחנו מתקדמים.

רפי טטרקה: בדירקטוריון של החברה 42% מהדירקטורים הם בני מיעוטים, כאשר היושב ראש שנבחר בישיבה האחרונה הוא בן מיעוטים, לראשונה.

דניאל גרא: כמה עובדים סך הכל?

רפי טטרקה: תיכף אני אתייחס לעובדים.

שכיב מוראד שנאן: מי האיש שנבחר ליושב ראש הדירקטוריון.

רפי טטרקה: עורך דין נטור עזאם.

רפי טטרקה: יש גם אישה דירקטורית.

רפי טטרקה: אנחנו חברה דלת עובדים, מספר העובדים בחברה הוא 168.

רפי טטרקה: היא פרושה בכל הארץ, כאשר בצפון, למשל, יחסית אנחנו עם 13% בני מיעוטים.

רפי טטרקה: זאת אומרת יש לנו 54 עובדים בכל הצפון ומתוכם 7 בני מיעוטים, זה 13%.

אחמד טיבי: מר טטרקה, מסך הכל 168, כמה ערבים?

רפי טטרקה: 5.3% עכשיו יש, זה 9 עובדים מתוך 168, כשבצפון רק יש לנו 7 בני מיעוטים.

אחמד טיבי: אם זה 9 מתוך 168, איך זה הופך להיות 5.3%?

רפי טטרקה: כן, מה לעשות, לעצם יש תוצאה אחת בלבד.

רפי טטרקה: תפיסת עולמנו היא מאוד ברורה בנושא הזה ואני אומר בין 1.1% ל-5.3% זה תפיסת עולם – צריכים להגדיל את המגזר הערבי.

רפי טטרקה: עד לתאריך שהמדינה קבעה כתאריך יעד, אנחנו נגיע ל- 8% ויותר.

רפי טטרקה: עד 2010 נגיע למספר הזה.

שכיב מוראד שנאן: כל התשעה קבועים?

שכיב מוראד שנאן: כמה זמניים, כמה קבועים?

רפי טטרקה: כל התשעה גברים.

רפי טטרקה: העבודה אצלנו זה עבודה עם דלק---

שכיב מוראד שנאן: וכולם קבועים?

רפי טטרקה: כן.

אחמד טיבי: יש שאלות למנהל הכללי של תשתיות נפט?

דניאל גרא: אדוני, האם אתם מעסיקים גם גיאולוגים ערבים?

רפי טטרקה: אנחנו לא מעסיקים גיאולוג אחד, אנחנו רוכשים שירותי חוץ של גיאולוגים.

דניאל גרא: היינו מראים לגברת שמשרדה מתקשה באיתור והשגת עובדים ערבים, דוגמה שאומרת שאפשר לאתר עובדים, באותו סדר גודל של עובדים.

רפי טטרקה: רוב העיסוקים שלי זה מיקור חוץ, אני קונה שירותים ואין הצדקה להחזיק גיאולוג בחברה.

שכיב מוראד שנאן: הערה אחת קטנה.

שכיב מוראד שנאן: יש לי מסמך ביד, של חברת החשמל, שרשומים בו שמות של 94 עובדים.

שכיב מוראד שנאן: בסקירה מהירה שלי, מתוך ה-94 עובדים יש 38 עובדים שבאים מארבע חמולות.

אחמד טיבי: תגיד את המספרים שוב, אדוני.

שכיב מוראד שנאן: מתוך 94 שמות שיש לי, אגב, כולל מקום עבודה, כולל אגף, כולל מספר משרה, יש 38 אנשים שבאים מ-4 חמולות.

אחמד טיבי: מה אתה רוצה להגיד בזה, אדוני?

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה להגיד---

עמוס לסקר: לשלוח אותם הביתה?

שכיב מוראד שנאן: לא, אני רוצה להגיד לשמור עליהם ואני בא להגיד בזה, בהמשך לשאלה שלך על העסקת משפחות בתוך חברת החשמל, הנושא שאתה העלית בהתחלה, שבמקרה הזה---

ראובן ריבלין: תופעת החמולות היא גם ברשויות המקומיות.

ראובן ריבלין: הנפוטיזם נפוץ לצערי הרב במגזר הערבי.

אחמד טיבי: במקרה הספציפי הזה לא הערבים שולטים בחברת חשמל, לא הם קובעים.

ראובן ריבלין: נכון, אבל יכולה להיות גם השפעה---

אחמד טיבי: זו תופעה פסולה.

ראובן ריבלין: יש מקומות אחרים שבהם אומרים 'חבר מביא חבר', אני לא יודע באיזה ארגונים זה היה, אבל לפעמים זה טוב.

אחמד טיבי: רבותיי חברי הוועדה, רבותיי האורחים.

אחמד טיבי: אם הנתון שמר דדי גולן הלך להביא לא יגיע---

עמוס לסקר: זה הגיע.

דדי גולן: תחילת הקליטה היתה ב-1969.

אחמד טיבי: ואז נקלט ערבי אחד?

דדי גולן: מ-69' ועד עצם היום הזה.

שכיב מוראד שנאן: נקלטו אז שני אנשים, אחד ממשפחת מנסור בעוספייה ואחד ממשפחת פארס בחורפיש, יוצאי צבא כמובן.

אחמד טיבי: אני התכוונתי בשאלה ללא יוצאי צבא, מתי התחילו, כי דיברתי על מניעה ביטחונית שהיתה ואיננה עוד.

עמוס לסקר: בישיבה הבאה נביא את הנתון הזה.

אחמד טיבי: ואני מקווה שהמנהל הכללי ייקח לתשומת לבו, אני בטוח שייקח לתשומת לבו את היעד הממשלתי של 2010, 8%, שחברות אחרות אמרו שהן רוצות להגיע אל היעד הזה.

אחמד טיבי: זה מחייב את כולם, כולל את חברת החשמל.

אחמד טיבי: תודה רבה לכם.