הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת המדע לדיון בהצעת חוק הגבלת הפצת פרסומות ברשתות תקשורת, כנסת 17, פרוטוקול מספר 6, 2008-04-01 13:30

גלעד ארדן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת המדע והטכנולוגיה.

גלעד ארדן: על סדר היום בקשה לדיון מחדש בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 33), התשס"ה-2005.

גלעד ארדן: חבר הכנסת בנימין אלון הגיש בקשה לדיון מחדש על סעיף ספציפי ומייד יציג את הצעתו.

גלעד ארדן: אני באופן פורמלי הגשתי בקשה לדיון מחדש על כל נוסח הצעת החוק, רק כדי לאפשר למי מן הדוברים שיבקש לנסות בפעם האחרונה לשכנע את הוועדה.

גלעד ארדן: אני לא מתכוון לפתוח את זה לדיון מחדש, אלא אאפשר לנציג אחד להציג מדוע אתם סבורים שהמודל האמריקאי מועדף, ואתן לממשלה להשיב על הטענות.

גלעד ארדן: לאחר מכן הוועדה תיגש להצבעות.

גלעד ארדן: רשומה כאן גם בקשה לדיון מחדש של חבר הכנסת כחלון.

עידית חנוכה: הוא ביקש.

מוטי כהן: גם שירותי בריאות כללית ביקשו לדון בהסתייגות להגדרות.

מוטי כהן: אני נציג שירותי בריאות כללית.

מוטי כהן: בנוסף למפרסמים ולנציגים אחרים שנמצאים כאן, בישיבה הקודמת חשבנו שלא אמורים לדון בסעיף ההגדרות, לכן לא היינו כאן.

מוטי כהן: אנחנו מבקשים לדון שוב בנוסח ההגדרות.

גלעד ארדן: אני לא מבין בדיוק על מה כי עד היום לא באתם לדיונים.

מוטי כהן: השתתפנו בדיונים.

מוטי כהן: בדיון לפני הקודם דנו בוועדה רק בשני הסעיפים הראשונים ולא הגיעו לסעיף ההגדרות.

מוטי כהן: יש לנו בעיה בסעיף ההגדרות, שהוא רחב מאוד וחל גם על דברים שאינם בגדר פרסומות.

גלעד ארדן: נשמע אותך, אבל קודם כול נשמע את הצעתו של חבר הכנסת אלון, בבקשה.

גלעד ארדן: אזכיר בקצרה שהוועדה קבעה איסור על משלוח דברי פרסומת באמצעות פקסימיליה, מערכות חיוג אוטומטי, הודעות דואר אלקטרוני או הודעות מסר קצר (אס-אם-אסים) בלא קבלת הסכמה מפורשת מראש בכתב מן הנמען.

גלעד ארדן: הסכמה בכתב יכולה להיות גם בדואר אלקטרוני.

גלעד ארדן: מעבר לכל הפרטים, שלא נחזור עליהם, קבענו שתחולת החוק רק חצי שנה מיום פרסומו, כדי לאפשר לכל החברות שיש להן מאגרי מידע עם שמות של לקוחות לפנות לאנשים שכלולים במאגר ולקבל את הסכמתם להמשיך ולהעביר אליהם מסרים מסחריים.

יואל חסון: איך קבעו שחצי שנה מספיק?

יואל חסון: למה דווקא חצי שנה?

יואל חסון: אולי צריך לקבוע שנה או 4 חודשים?

גלעד ארדן: לא נזמין מחקר מדעי שייבחן כמה זמן נדרש להיערכות.

גלעד ארדן: זה נראה לוועדה זמן סביר.

גלעד ארדן: נבין על מה מדובר.

גלעד ארדן: יש להם מאגר מידע והם רוצים לפנות אל האנשים הכלולים בו ולקבל הסכמה פוזיטיבית להמשיך לשלוח להם מסרים.

גלעד ארדן: אנחנו מאפשרים להם עכשיו במשך חצי שנה להטריד את האנשים עד שיצליחו, או לא יצליחו, לקבל הסכמה.

קריאה: לא להטריד.

קריאה: ליידע.

גלעד ארדן: אם יש להם אפשרות זמינה לפנות אל האנשים, לדעתי גם 3 ימים, שבוע או שבועיים יכולים להספיק.

גלעד ארדן: הם יכולים לפנות אל האנשים באותה דרך שהם רוצים להמשיך לפנות אליהם בעתיד.

גלעד ארדן: לפי דעתי חצי שנה זה אפילו מעל ומעבר.

יואל חסון: שוכנעתי.

גלעד ארדן: אולי אפתח את זה לדיון מחדש כי תוך כדי ההסבר השתכנעתי שאולי צריך לקבוע זמן קצר יותר.

גלעד ארדן: חבר הכנסת אלון, בבקשה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אבקש להכניס תיקון בהצעת החוק.

בנימין אלון: אם אשכנע את חברי הוועדה להצביע בעד הצעתי אזי זה יהיה הנוסח שהוועדה מציעה, ואם לא אשכנע אבקש כמובן שהיא תירשם כהסתייגות כדי שאוכל לנסות לשכנע את חברי המליאה.

בנימין אלון: פרסום החוק, לאחר שייקבע תאריך התחילה שלו, ישנה את המצב הקיים ויאסור על משלוח פרסומות בדואר אלקטרוני ובפקסים, וכבר יש לכך התייחסות בחוק.

בנימין אלון: זה יהיה המצב החוקי מכאן ואילך, לא יוכלו להטריח אנשים בהודעות מסחריות בפקסים או באי-מיילים אם לא אמרו מראש שזה רצונם.

בנימין אלון: לא אחזור על כל הנימוקים והאיזונים שנדונו בוועדה.

בנימין אלון: ההסתייגות שלי לא מתייחסת לאי-מיילים, על אף שנשלח דואר spam עליו דובר רבות, כי אי-מייל לא עולה כסף ולכן הטרחה שנגרמת כאשר מישהו "מפגיז" בהצעה מסחרית ומכריח אותי לשבת במשך שעות ולמיין את ההודעות, אחרי המיון של הספקים, אם זה spam או לא spam, זה לא צודק, וכנ"ל פקסים.

בנימין אלון: זה שהנייר שלי נגמר והדיו שלי נגמר ומטריחים אותי לקרוא את כל ההודעות שקיבלתי – בעניין זה אני לא מבקש לשנות את הצעת החוק אלא אדם יצטרך מראש לאשר את זה, כפי שהחוק מציע.

בנימין אלון: אבל בטלפונים – טלפון קווי שנעשה בו טלמרקטינג, טלפון קווי IVR, טלפון נייד שנעשה בו טלמרקטינג, אס-אם-אס בטלפון נייד – באמצעים הללו האיזון בין השיווק החופשי והשיווק הישיר שעונה לקהל מסוים, מפולח, ממוקד, שנחוץ לחופש הכלכלי והמסחרי של ישראל, שנותן אופציה לאנשים שאין להם יכולת לפרסם ב"ידיעות אחרונות" ובערוץ 2, שיש בו הרבה מאוד דברים טובים שמטיבים עם כולנו – זה כרגע יישאר.

בנימין אלון: איך בכל אופן נאזן בין החופש הכלכלי ובין אי הטרחת הציבור שלא רוצה?

בנימין אלון: בשיחת טלפון חינם אחת ל-1-800, למספר שיפורסם, בדיוק כפי שמקובל בארצות-הברית, ניתן יהיה להירשם במאגר של אנשים שביקשו Do not call.

בנימין אלון: בשיחה אחת יזהו את המכשיר שממנו בוצעה השיחה ומכאן ואילך האדם ייגרע מן הרשימות ואז גם המשווקים לא יצטרכו לחינם למכור למישהו שלא מעוניין בכך.

בנימין אלון: המודל הזה פועל בארצות-הברית.

בנימין אלון: אני זוכר שהיועצת המשפטית סיפרה באחד הדיונים על בעיות שנוצרו במאגרי אינטרנט.

בנימין אלון: אני לא מדבר עכשיו על מאגרי אינטרנט.

בנימין אלון: דווקא מאגר כזה של Do not call אני לא רואה איזו בעיה עשוי ליצור, גם לא חוקתית.

בנימין אלון: הרי ב"קווי זהב" ניתן היום להגיע ב"גוגל", באינטרנט, בכל מיני דרכים לכל מספר טלפון שרוצים.

בנימין אלון: אם יהיה מאגר כזה הוא יוסיף גם לאיכות החופש שיש לי שלא יטרידו אותי בין 2-4 בטלפון לא רצוי עם הצעה מסחרית.

בנימין אלון: זה יטריח אותי פעם אחת – ויש חצי שנה להתארגן לזה, כפי שציין אדוני היושב-ראש.

בנימין אלון: בחצי השנה הזאת אפשר להקים מאגר כזה.

בנימין אלון: בארצות-הברית יש ניסיון בהפעלת המודל, שהוכיח את עצמו.

בנימין אלון: אפשר לנקוט גם בקמפיין פרסומי שמראה איך הוועדה הזאת הוציאה מתחת ידיה דבר מתוקן וחידשה חידוש שלא היה עד היום.

בנימין אלון: לכן היא רוצה לבדוק, היא מתחילה בפקס ובאי-מייל בצורה גורפת, ואילו את האס-אם-אס ואת הטלפונים היא משאירה לשיווק הישיר, נותנת אופציה למשווקים שאינם מיליונרים לפרסם לקהל מסוים, ונותנת אופציה לאדם שרוצה לישון בין 2-4 פעם אחת בחיים להתקשר בטלפון ולהודיע: Do not call והוא לא יוטרד יותר, לא מהטלפון הנייד שלו אם יתקשר משם וייכנס למאגר ולא מהטלפון הנייח שלו.

בנימין אלון: זה כל שאני מבקש.

בנימין אלון: זה נראה לי הגיוני מאוד ומובן מאוד.

בנימין אלון: במקום זה מציעים כאן – ועושים גיוס קואליציוני – לכרות ענף שלם, עם כל ההשלכות למפרנסים, ולדעתי גם להזיק לשוק.

בנימין אלון: ציינתי בדיון הקודם, אמנם בהקשר אחר, אני זוכר עד כמה היה חשוב לי השיווק הישיר כשר התיירות ועד כמה היה קשה לי לשכנע את אנשי משרדי שלפעמים באירועים של טרור עדיף לא לפרסם ב"ניו יורק טיימס" אלא לעבוד מול פלח ממוקד.

בנימין אלון: במקרים מסוימים טוב לשוק וטוב לכלכלה, מעבר לענף הספציפי הזה שיסבול כאן קשות, לעבוד בשיווק ישיר וממוקד.

בנימין אלון: זה מוסיף לתחרות, מוסיף לבריאות של השוק.

בנימין אלון: חבל לי שבנושא כל-כך מקצועי וכל-כך חברתי יש גיוסים קואליציוניים.

בנימין אלון: אני אומר שוב, אם בגלל הגיוס לא אצליח לשכנע את הוועדה לקבל את הצעתי - - -

יואל חסון: יש לך איזו הצעה לגשר על הדברים?

בנימין אלון: הצעתי, ואם לא אצליח לשכנע את הוועדה ההצעה תיבחן במליאה.

בנימין אלון: זאת הפרוצדורה.

גלעד ארדן: המודל הזה מיושם בארצות-הברית רק על טלפונים.

גלעד ארדן: חבר הכנסת אלון מציע – ואני באופן עקרוני תמכתי ברעיון, אולם משרד התקשורת לא מוכן להסכים למודל – להקים מאגר כזה גם במדינת ישראל, מאגר שהמדינה תרכז, וכל אזרח יוכל לפנות ולבקש שלא יתקשרו אליו.

יואל חסון: שמעתי שהיתה הצעת פשרה, לחזור בעוד חצי שנה לוועדה ואז לראות איך זה עובד.

גלעד ארדן: לא, אין הצעה כזאת.

גלעד ארדן: מבחינתי הבעיה, כאשר הממשלה מציבה רק שתי אלטרנטיבות, לקבל את המודל שהיא מציעה או שהיא תמשוך את החוק, יש כאן התנגשות בין האינטרס של האזרחים, שלא יטרידו אותם, ובין האינטרס המוצדק של חברות שרוצות להמשיך ולהתקיים ולהתפרנס.

גלעד ארדן: אם אלה האלטרנטיבות, אני נוטה לכיוון הצרכנים.

גלעד ארדן: אני מצטער שהממשלה לא מוכנה לקחת על עצמה את העניין הזה כי אז ניתן היה לגשר, כאשר זה נהנה וזה אינו חסר, והיינו קובעים הטלת קנס אדיר על מי שיתקשר בכל זאת גם לאנשים ששמותיהם במאגר ה-Do not call.

יואל חסון: אני אמנם ממלא מקום יושב-ראש הקואליציה, והקואליציה מחויבת להצביע עם הממשלה, וכך תעשה, אבל אני מבקש להביע את עמדתי האישית.

יואל חסון: אני סבור שההצעה של חבר הכנסת אלון נכונה והיה צריך ללכת לכיוון הזה.

יואל חסון: הבנתי שאחת העילות להתנגדות הממשלה, שיצטרכו להקים מרכז ויש לכך עלויות כספיות.

יואל חסון: חבל שלא חשבו כאן למשל שהחברות יוכלו לקחת על עצמן את בניית המרכז הזה ולממן אותו.

גלעד ארדן: הנימוק הכספי איננו הנימוק היחיד להתנגדות.

גלעד ארדן: עוד מעט הממשלה תתייחס.

גלעד ארדן: התקיימה פגישה השבוע וקיבלתי עליה דיווח.

יואל חסון: לפני שעה שוחחתי עם שר התקשורת.

גלעד ארדן: שר התקשורת עדיין לא קיבל עדכון מלא.

גלעד ארדן: ההתנגדות איננה כספית בלבד.

יואל חסון: שוחחתי עם סמנכ"ל משרד התקשורת.

יואל חסון: כך הוצג לי היום, אבל לא משנה, אני אומר את דעתי.

יואל חסון: ברמה העקרונית לבוא בצורה כל-כך גורפת ולהוריד מן השולחן כלי שיווקי כזה, ולקבוע קטגורית שאין יותר כלי שיווקי כזה ואי אפשר לעשות שימושים כאלה - - -

יעקב כהן: רק מי שרוצה.

גלעד ארדן: יש אפשרות לעשות שימוש בכלי, אבל צריך הסכמה, כמו באירופה.

יואל חסון: הבנתי שבאירופה זה עובד לא מי יודע מה.

יעקב כהן: אין מכירות באירופה?

יואל חסון: השימוש בשיטה הזאת, שמתקשרים לאנשים ומקדמים מוצר, לא עובד היטב באירופה.

יואל חסון: נראה לי שהורדת היכולת השיווקית הזאת לחלוטין היא קטגורית מדי וחותכת מדי, בפרט שזה מתאים גם לעסקים קטנים.

יואל חסון: אני יודע שגם עסקים גדולים משתמשים בה.

יצחק זיו: זה מתאים לעסקים באופן כללי.

יואל חסון: גם לעסקים גדולים, אבל בעיקר לעסקים קטנים.

יואל חסון: אני חושב על הספר השכונתי שהיה רוצה לפרסם עצמו באס-אם-אסים לשכונה, לספר שפתח מספרה ולהזמין את כולם.

יואל חסון: יש לו את מאגר השמות בוועד השכונה אך לא יוכל לעשות את זה יותר.

יואל חסון: אני יודע שיש גם שימושים של חברות ענק בעשרות אלפים, ואולי מאות אלפים, ואני מבין את זה.

יואל חסון: נראה לי שנכון יותר ללכת לכיוון הזה, שאם אדם מקבל הודעות בצורה כזאת יוכל בצורה פשוטה מאוד להגיד: תסירו אותי, אני לא רוצה לקבל הודעות.

יואל חסון: גם אם בסופו של דבר יסירו עצמם 90% מאזרחי ישראל זה בסדר גמור.

יואל חסון: אבל לסגור את האפשרות הזאת כעת לגמרי?

יואל חסון: זאת נראית לי החלטה לא נכונה, אבל זאת החלטת הממשלה והחלטת משרד התקשורת.

יואל חסון: לא אהיה כאן כדי לתמוך בה, אבל כך יהיה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, הקשבתי היטב לדבריך, שאתה נוטה יותר לתמוך בצרכנים מאשר ללכת עוד צעד, מחשש שהממשלה תמשוך את הצעת החוק, כפי שהבטיחה, אם ההסתייגות תעבור.

אלכס מילר: בסופו של דבר מי שייפגע מהצעת החוק זה לא מי שאנחנו מחפשים להגן מפניהם על הצרכנים, אלא דווקא מי שנצטרך בסופו של דבר לטפל במצב הכלכלי שלהם, אלה שיאבדו את פרנסתם, וזה אותם אזרחים ואותם צרכנים.

אלכס מילר: אם המעביד מאבד את הכוח הפרסומי שלו, למעשה מאבד את מקור פרנסתו, לא יוכל לשלם משכורות לעובדים שלו ואז הם יימצאו בחוץ ובסופו של דבר המדינה תשלם להם כסף על-ידי המוסד לביטוח לאומי וכן הלאה.

אלכס מילר: דווקא בחקיקה כזאת, שיש לה השלכות רחבות על פרנסה של אנשים במדינה, חשוב להתקדם בשלבים.

אלכס מילר: אני פונה למשרד התקשורת לחשוב פעם נוספת.

אלכס מילר: אפשר לחסום, אבל עם כל הכבוד, לא תדעו איך לטפל, ובסופו של דבר אתם יכולים להגיד גם שלא חובתכם לטפל באנשים הללו שיישארו בלי פרנסה, וחבל.

אלכס מילר: ניתן לנקוט בצעדים דרקוניים פחות, להתקדם לאט-לאט ולבדוק איך לטפל בנושא הזה, אבל לא לבטל ומחר להגיד: סליחה, טעינו, מה נעשה עכשיו?

אלכס מילר: בואו ניצור מקומות פרסום נוספים, בואו נפתח אפשרויות נוספות לאזרחים להתחבר.

אלכס מילר: אני מאמין שמי שהוועדה באמת מנסה להגן מפניהם ימצאו דרך להגיע לצרכנים.

אלכס מילר: גם מי שלא יוכלו לשלוח אי-מיילים ישלחו את זה דרך חוץ-לארץ, הרי החוק הזה עובד רק בישראל.

אלכס מילר: אז מה יוכלו לעשות?

אלכס מילר: רוב ה-spam שאנחנו מקבלים מגיע במילא מכתובות שלא קשורות לישראל, אז יעקפו את זה, ימצאו דרך.

אלכס מילר: במי אנחנו פוגעים?

אלכס מילר: דווקא באנשים שלנו?

אלכס מילר: תחשבו קצת לפני שחוסמים.

גלעד ארדן: אני לא פותח את הדיון היום, צר לי.

גלעד ארדן: אולי נשמע קודם כול את הטענה של קופת-חולים כללית על ההגדרות ואז הממשלה תתייחס באופן כולל.

מוטי כהן: אני מייצג את שירותי בריאות כללית, אבל אני מבין שזה, מן הסתם, על דעת כל קופות-החולים.

מוטי כהן: כיום ההגדרה בהצעת החוק רחבה מאוד וכוללת גם "שירות".

מוטי כהן: לא כתוב אפילו "שירות מסחרי".

מוטי כהן: היינו רוצים להחריג את קופות-החולים.

אתי בנדלר: "מסר המופץ באופן מסחרי שמטרתו לעודד רכישת מוצר או שירות".

מוטי כהן: כתוב "שירות".

מוטי כהן: היום קופות-החולים שולחות הודעות, כמו למשל תזכורות לתור אצל רופא, אס-אם-אס על פתיחת מרפאה או סגירתה, הודעה ללקוח שהגיעו תוצאת בדיקת דם שעשה וכי עליו להגיע למרפאה.

גלעד ארדן: כל זה לא אסור.

גלעד ארדן: כתוב "לעודד רכישת מוצר או שירות".

מוטי כהן: אם זה לא אסור, היינו מבקשים לכתוב במפורש שמדובר בשירות מסחרי.

גלעד ארדן: לא צריך.

מוטי כהן: בהגדרת "מפרסם" כתוב בין היתר "מי שתוכנו של דבר הפרסומת עשוי ...

מוטי כהן: לקדם את מטרותיו".

גלעד ארדן: היועצת המשפטית לוועדה תבהיר לפרוטוקול את הכוונה, בבקשה.

אתי בנדלר: ההגדרה מתחילה במילים "מסר המופץ באופן מסחרי שמטרתו לעודד רכישת מוצר או שירות".

אתי בנדלר: כלומר, הוא מופץ באופן מסחרי.

אתי בנדלר: לא באופן המוני, אלא באופן מסחרי.

מוטי כהן: "באופן מסחרי" זה בסדר.

מוטי כהן: הבעיה, שזה חל כרגע על פקסימיליה ועל אס-אם-אס.

אתי בנדלר: בכל דרך.

מוטי כהן: לא צוין שהשירות מסחרי.

אתי בנדלר: אקרא לך את הקטע שמתייחס רק למסחרי: "מסר המופץ באופן מסחרי שמטרתו לעודד רכישת ... שירות".

אתי בנדלר: יש כאן חליפין: או מוצר או שירות.

מוטי כהן: כלומר זה חל רק על רכישה, וחד-משמעית לא יחול על דברים שציינו בפנייה שלנו?

אתי בנדלר: "או שמטרתו לעודד הוצאת כספים בדרך אחרת".

גלעד ארדן: זה לא מסר שמטרתו לתת שירות, אלא מסר שמעודד לרכוש שירות.

מוטי כהן: את זה אנחנו לא עושים.

אתי בנדלר: אם תכתבו שמשרדי קופת-החולים עברו לכתובת אחרת, זה מותר.

אתי בנדלר: אם תכתבו: "משרדינו הראשיים עברו לכתובת אחרת ותוכלו לרכוש שם ביטוחים משלימים", זה אסור.

מוטי כהן: לזה אנחנו מסכימים.

מוטי כהן: אבל אם אנחנו מודיעים ללקוח שהוא זכאי לטיפול שיניים חינם אצל שיננית, זה נחשב לעידוד לרכישת שירות?

מוטי כהן: יש זכאות חצי שנתית לטיפול מסוים, אצל שיננית לדוגמה.

אתי בנדלר: אם זה חינם, אני לא בטוחה.

מוטי כהן: אם תאמרי חד-משמעית ששירות כזה איננו מסחרי אז אין לנו בעיה.

אתי בנדלר: להבנתי לא מדובר כאן על רכישת שירות אך אני רוצה לשמוע את עמדת משרדי הממשלה, מה היתה כוונתם.

מוטי כהן: גם להבנתי, אבל רציתי לחדד את העניין בשל ההגדרות הרחבות בהצעת החוק.

שריל קמפינסקי: ייתכן שניכנס כאן למין אזור אפור, אבל הכוונה היתה למסר שנועד לעודד רכישת שירות או מוצר.

מוטי כהן: ככל שהמיקוד על רכישה, אין לי בעיה עם זה.

גלעד ארדן: הרי יש גם טריקים פרסומיים, שכותבים לך: "זכית בחבילת נופש חינם", וכאשר אתה מתקשר מסתבר שזה עניין שיווקי.

גלעד ארדן: אם תחלקו טיפולי שיננית חינם, לא מותנה בשום דבר, והאדם יבוא ולא יצטרך לרכוש שום דבר, אני סבור שלא תהיה בכך בעיה, אבל ככל שזה יהיה כרוך בדבר מה נוסף שיווקי או פרסומי, זה יחול בוודאי.

גלעד ארדן: החוק נועד לסגור את כל הפרצות ולמנוע התחכמויות למי שלא מעוניין.

גלעד ארדן: אני מבקש לשמוע את עמדת הממשלה.

גלעד ארדן: אתה רוצה לדווח על הפגישה?

גלעד ארדן: עם מי נפגשת?

אלי שחף: עם משרד התקשורת.

גלעד ארדן: תדווח בקצרה כי במילא מר חיים גרון יציג עוד מעט את עמדתם.

אלי שחף: התרשמנו שמשרד התקשורת והממשלה לא בחנו את ההשלכות הכלכליות של החוק הזה, בין היתר על פיטורי עובדים.

אלי שחף: התרשמנו גם שהמודל האירופי לא נבחן לעומק, על רמת הישימות או אי-הישימות שלו.

אלי שחף: הפצנו טבלה פשוטה מאוד לכל חברי הוועדה על ההבדל בין המודל האירופי והמודל האמריקאי, כדי להראות שגם ברמה הצרכנית המודל האמריקאי נכון יותר.

אלי שחף: על-פי המודל האמריקאי אפשר להסיר שֵם של לקוח מרשימת תפוצה על-ידי פעולה חד-פעמית: יש אתר אינטרנט וכל אחד יכול להסיר את כתובתו ואת מספר הטלפון שלו מאתר האינטרנט.

אלי שחף: לעומת זה, המודל האירופאי מחייב אדם להסיר את הכתובת שלו או את מספר הטלפון שלו - - -

גלעד ארדן: אדוני, מה שאתה עושה לא מקובל עליי.

גלעד ארדן: אני לא פותח את הדיון להסבר מחדש לטובת מי שלא היה בישיבות הקודמות.

גלעד ארדן: מה השתנה, או מה יש לך להוסיף על מה שנאמר בפגישה?

אלי שחף: במהלך הפגישה הבנו שהמודל האירופאי לא נבחן לעומק.

אלי שחף: ככל הידוע לנו, המודל האירופאי נכשל, העסקים לא מתייחסים אליו.

אלי שחף: לא פגשנו בשום פסק-דין משמעותי על שולחי דואר spam, ואני מתייחס כרגע רק לאס-אם-אס ו-IVR.

גלעד ארדן: זה שלא שמצאתם פסק-דין לא אומר שהחוק לא עובד.

גלעד ארדן: אולי זה נובע מכך שמצייתים לחוק.

אלי שחף: כולם מצייתים?

אלי שחף: מאות מיליוני אנשים מצייתים לחוק?

אלי שחף: אין אף משווק שעובר על החוק?

גלעד ארדן: אני יכול להציג לך דוגמאות מתחום העישון במקומות ציבוריים ותגלה שלא מפתיע כל-כך ללמוד שבאירופה יש ציות להוראות החוק.

אלי שחף: אני יודע מידיעה אישית, בשל קשר מסחרי שיש לי עם חברות מקבילות באירופה, שיש שם משלוח הודעות באמצעות אס-אם-אס ו-IVR ללא מגבלה.

אלי שחף: להערכתי אין שם כל מודעות לחקיקה שנתקבלה.

אלי שחף: לאמץ היום למדינת ישראל את המודל הזה רק מכיוון שהממשלה לא רוצה לבחון את האפשרות שלא היא תנהל את המאגר הציבורי אלא גוף לא ממשלתי, המשמעות היא לאמץ חוק שלא עובד בשום מקום, להחיל אותו ולגרום נזק תוך כדי אי-איזון מול העוסקים.

אלי שחף: חבל שתתקבל עכשיו החלטה כזאת ברמה של יחסי כוחות בין קואליציה ואופוזיציה מבלי להתייחס עניינית.

גלעד ארדן: ככל שאדוני מייצג כאן את איגוד לשכות המסחר, כאשר טוענים טענה שבאירופה זה כישלון מצופה שתציגו בפני הוועדה מסמכים כלשהם מאירופה.

אלי שחף: שלחנו לכבודו מסמך בעניין הזה, מאמר מעמיק על כישלון המודל האירופי.

גלעד ארדן: מאמר של מי?

אלי שחף: נמציא אותו שוב לידי הוועדה.

גלעד ארדן: בכל אופן, מחלקת המחקר והמידע של הכנסת שבחנה את הנושא לא ציינה בפנינו שהמודל הזה נכשל באירופה, ככל שאני זוכר.

יעקב כהן: שמעתי את דבריו של חבר הכנסת בני אלון.

יעקב כהן: אני חייב לומר דבר אחד.

יעקב כהן: רבותי, בואו נתעלה ונהיה כנים.

יעקב כהן: יש היום פרסום בכל המקומות – ברחוב, בעיתונות.

יעקב כהן: לא ייתכן שמישהו יפרוץ לביתי, ייכנס אליי בעל כורחי, ואם אני לא רוצה שיפרוץ אליי שאדרש להודיע למשטרה שאני לא מעוניין שיפרוץ אליי.

יעקב כהן: רבותי, הייתי בעל עסק ומידי בוקר הייתי קם ומקבל הטרדות, חבילת ניירות.

יעקב כהן: מה שמעניין אותי אני הולך לחפש.

יעקב כהן: מישהו אומר לי: שלחתי לך פקס.

יעקב כהן: בוודאי לא שמתי לב כאשר זה היה בתוך חבילת ניירות שאני לא מסתכל עליהם, לקחתי את כל החבילה וזרקתי לפח.

יעקב כהן: רבותי, לכל דבר יש קץ ויש זמן.

יעקב כהן: אומרים שגם לגנבים אנחנו צריכים לדאוג, אולי ניתן להם לעבוד, אחרת אנחנו מקפחים פרנסה של אנשים רבים שמתפרנסים מזה.

יעקב כהן: לכל דבר יש היגיון.

יעקב כהן: אני מכבד את מי שרוצה בזה.

יעקב כהן: אני לא מכיר אף אחד כמעט שמסתכל בזה.

יעקב כהן: תאמינו לי, פרט לילדים אנשים לא מחפשים את זה.

בנימין אלון: לא התכוונתי להגיד שכולם גנבים.

יעקב כהן: לא גנבים, אבל אם נכנסים אליי הביתה ולוקחים לי נייר ודיו בלי רשות – לוקחים ממני משהו.

יעקב כהן: תקרא לזה כפי שתרצה.

אלכס מילר: כיצד זה מתקשר?

יעקב כהן: אני מצפה מהם, אם הם רוצים דבר מה ממני – חברות הפרסום וחברות הטלפון הרי מרוויחות כאן – שייתנו לי הטבה.

יעקב כהן: הם מוכנים לתת לי?

יעקב כהן: הם לוקחים ממני נייר בלי רשות.

גלעד ארדן: אם החוק הזה יעבוד, במשך חצי השנה יציעו אולי הטבות למי שיסכימו להמשיך להיות כלולים במאגר.

יעקב כהן: בינתיים הם לוקחים ממני דיו ונייר.

יעקב כהן: איך אתה רוצה לקרוא לזה?

בנימין אלון: אני לא מתנגד לזה, לא התייחסתי לפקס ולאי-מייל.

בנימין אלון: אני מבקש להחריג רק אס-אם-אס וטלפון, שבזה תהיה אפשרות להקים מאגר של מי שהודיע Do not call, שאדם יוכל להתקשר פעם אחת ולבקש לא להתקשר אליו.

יעקב כהן: אני אומר דבר אחד, אתה לא יכול להתפרץ אליי הביתה ללא רשות.

יעקב כהן: אם אני רוצה, אודיע לך שתתן לי את זה.

יעקב כהן: אם אתה שואל אותי, רוב האזרחים במדינה לא מעוניינים בכל הפרסום הזה ובדואר הזה, ואם הרוב לא רוצים צריך להגן עליהם.

יעקב כהן: הצעת החוק הגיונית.

יעקב כהן: לא צריך בשביל זה לגייס את הקואליציה.

יעקב כהן: צריך לגייס את ההיגיון הבריא ולהתעלות מעל הלוביסטים.

יעקב כהן: אם לא תגייסו את הלוביסטים לא יצטרכו לגייס את הקואליציה.

בנימין אלון: אתה מסכים שגם גיוסי כספים לתרומות ולפוליטיקה יימנעו?

יעקב כהן: כן, בוודאי.

יעקב כהן: תן לי לשבת בבית באופן פרטי.

יעקב כהן: ביתי הוא מבצרי.

יעקב כהן: אל תחדור אליי ללא רשות.

גלעד ארדן: אצלם מאגר המידע נמצא בבתי-הכנסת בשכונות.

בנימין אלון: בגיוסי כספים?

גלעד ארדן: לא גיוסי כספים, אבל דיברת על פוליטיקה.

יעקב כהן: באמת אני לא רוצה.

יעקב כהן: מי שרוצה, יש דרכים אחרות.

יעקב כהן: גם אני גייסתי פעם כספים.

יעקב כהן: אל תיכנס לביתי, תן לי מנוחה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: שני דוברים אחרונים: מר יורם הכהן, ראש הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים.

יורם הכהן: ואחראי על רשם מאגרי מידע.

יורם הכהן: זה פונקציה שאחראית על חוק הגנת הפרטיות.

יורם הכהן: הדיון כאן עושה לי דז'ה וו לדברים שקראתי ולנאומים של חברי הכנסת בדיון ב-1995 על הדיוור הישיר וחוק הגנת הפרטיות.

יורם הכהן: אני מבקש להפנות תשומת לבכם לעניין אחד.

יורם הכהן: בשנת 2007 70% מן התלונות שקיבל רשם מאגרי מידע היו בענייני דיוור ישיר.

יורם הכהן: הציבור מוטרד מן העניין הזה, התעשייה הזאת מטרידה אותו.

גלעד ארדן: בדיוור ישיר אתה מתכוון לחלוקת ניירות בתבות הדואר בבתים?

יורם הכהן: אני מדבר על דיוור ישיר על-פי חוק הגנת הפרטיות, על-פי מאגר מידע מאופיין, על מה שאנחנו מדברים כאן.

גלעד ארדן: כלומר מערכות הטלפון והאס-אם-אס.

יורם הכהן: לצורך העניין מבחינת כמות ההטרדה זה עוד יותר בעייתי מכיוון שהמודל על-פיו עובדים העסקים הללו, הם רוצים לחלק למספר רב ככל היותר של אנשים כדי להשיג שיעור מסוים של היענות.

גלעד ארדן: אתה אומר: 70% מן התלונות.

גלעד ארדן: כמה תלונות היו בסך הכול?

יורם הכהן: 70% מן התלונות הסתכם כמדומני ב-79 תלונות.

קריאה: לכן מפטרים 4,000 עובדים?

קריאה: תשמרו על הפרופורציה.

גלעד ארדן: יפה ש-80 אנשים יודעים שהתפקיד הזה קיים, שיודעים לפנות אליו דווקא.

חיים גרון: זה תפקיד חדש לגמרי שהוקם לפני כשנה.

יורם הכהן: על-פי מה שאנו פוגשים, זה מטריד את הציבור.

גלעד ארדן: גם את נציגי הממשלה זה מטריד.

יורם הכהן: דבר נוסף, שעלה אף הוא בדיון בעבר, במודל האמריקאי, שכולם נתלים בו ורוצים לפעול לפיו, למעלה מ-80% מן האמריקאים הביעו עמדתם שאינם רוצים את השירות.

יורם הכהן: להזכירכם, ארצות-הברית היא אומה של שיווק, ו-80% מן האמריקאים אמרו שאינם רוצים את השירות הזה.

יורם הכהן: אני חושב שכאשר הכנסת מביעה את רצון העם בחוקים שלה, עדיף שתביע את רצון העם, ורצון העם אומר – אם ניקח את המודל האמריקאי – ש-80% אומרים אינם רוצים בזה.

קריאה: רצון העם האמריקאי.

יורם הכהן: והכלכלה האמריקאית לא נפלה.

גלעד ארדן: הוא מנסה להגיד: אם אתם מתבססים על המודל האמריקאי, דעו ש-80% מן הציבור האמריקאי הביע דעתו שאינו מעוניין בשירות.

גלעד ארדן: כלומר, יישום המודל כאן משמעו להטריח 80% מן הציבור להתקשר ולהירשם במאגר הזה.

בנימין אלון: החוק להגנת הפרטיות לא יכול לעזור, ואתה לא יכול לעזור במאגרים שאינם רשומים.

יורם הכהן: זה לא קשור לרשום או לא רשום.

בנימין אלון: אבל אתה לא יכול לעקוב אחריו.

יורם הכהן: אנחנו עוסקים במאגרי מידע מאופיינים.

בנימין אלון: ה-Do not call כן יכול לעזור.

בנימין אלון: למה לא?

יורם הכהן: מה זה "יכול לעזור"?

בנימין אלון: איך תאתר אותם?

בנימין אלון: אינני יודע מי המטרידים הגדולים יותר, הרשומים המאופיינים או הלא רשומים, אבל לא משנה.

בנימין אלון: אתה יכול לעקוב רק אחרי מי שיש לו מאגרים, והם אצלך.

יורם הכהן: אנחנו נמצאים במאטריה שהיא על-יד.

יורם הכהן: אמרתי שהציבור מוטרד מזה, ואנחנו רואים את זה בפניות אלינו, שדרך אגב לא מבחינות אם זה לפי חוק הגנת הפרטיות או לא.

יורם הכהן: חלק מן התלונות שאנחנו מקבלים מתייחס גם לשירותים מן הסוג שנדון כאן, ואז אנחנו אומרים להם: סליחה, זה לא בתחום האחריות שלנו.

יורם הכהן: לצערנו אנחנו לא יכולים לעזור לכם.

יורם הכהן: נושא ה-opt' in ו-opt' out הוא הנושא המרכזי.

יורם הכהן: אם נסתכל על המודל האמריקאי, הציבור האמריקאי הצביע בסופו של דבר opt' out.

בנימין אלון: ניתן גם לציבור הישראלי אפשרות לעשות את זה.

בנימין אלון: כל מה שאמריקה רוצה גם אנחנו רוצים, אז בואו נעשה את זה.

גלעד ארדן: לפני מר גרון, רק בשביל תחושת האיזון אאפשר למר אלדד גת, מחברת "טלאול קונטקט סנטר", לומר את דבריו.

אלדד גת: רבותי חברי הכנסת, לפני ההצבעה אני מבקש להגיד משפט אחד.

אלדד גת: החברה שלי היא דוגמה.

אלדד גת: אנחנו מעסיקים 1,000 עובדים ונצטרך לפטר כ-100 עובדים אם החוק ייכנס לתוקף כלשונו והתיקון של חבר הכנסת בני אלון לא יתקבל.

אלדד גת: כאשר מכפילים את זה ב-40-50 חברות בענף, מדובר על 3,000-4,000 עובדים שבסוף שנת 2008, כאשר החוק ייכנס, יאבדו את מקום עבודתם.

אלדד גת: אני מבקש שתקחו את זה בחשבון כאשר אתם מצביעים.

אלדד גת: חבל מאוד שמשרד התקשורת הגיש לכם הצעת החוק מבלי שבדק את ההשלכות הכלכליות והתעסוקתיות.

אלדד גת: הקמנו מוקדי טלפון בצפת, בטבריה ובפרדס חנה עם סובסידיה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה כדי שעכשיו נפטר את העובדים.

עופר האפרתי: אני מבקש לדבר.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: מר גת הוא אחרון הדוברים.

גלעד ארדן: לא אאפשר לכם לדבר כי היום אין דיון.

גלעד ארדן: יש בקשה לדיון מחדש ואני לא מחויב לתת לאף אחד היום לדבר פרט למציע.

גלעד ארדן: אם הייתי מקיים הצבעה מייד לאחר שחבר הכנסת אלון ביקש את הדיון מחדש הישיבה היתה מתפזרת כבר.

חיים גרון: קודם כול הבהרה קצרה על דבריו של מר גת.

חיים גרון: אותם "קול סנטרים" עם אלפי העובדים, שזה יוזמה מבורכת, הפעילות שלהם תימשך.

חיים גרון: החוק לא עוסק בהם, לא עוסק בשיחות טלפון מ"קול סנטר" ולכן לא היה צורך להעלות את העניין הזה.

חיים גרון: החוק מדבר רק על מערכות ממוכנות ולא על "קול סנטרים" ועל אלפי העובדים שעוסקים בשיחות הטלפון.

גלעד ארדן: ב"קול סנטר" יושב טלפן, בדרך כלל סטודנט.

אלדד גת: אנחנו שולחים מסר ואומרים לאדם: אם השירות מעניין אותך הקש 1.

אלדד גת: כאשר הוא מקיש 1 הוא מגיע למוקד מאויש שממשיך את שיחת המכירה.

אלדד גת: האנשים האלה מהווים 10% מכלל העובדים שיש ב"קול סנטרים".

קריאה: אחרת הוא היה מפטר את כל 1,000 העובדים.

גלעד ארדן: ההצבעה תתקיים בעוד 3 דקות.

גלעד ארדן: אני אומר את זה לכל מי שרוצים לקרוא למישהו או להודיע למישהו.

גלעד ארדן: עוד 3 דקות תתקיים הצבעה.

חיים גרון: בחנו את המודלים.

חיים גרון: היטיב חבר הכנסת כהן להביע את עמדתנו, שהפעילות של משלוח אס-אם-אסים לטלפונים הפרטיים שלנו, הפלישה למרחב שנתפס בעיני רובנו ככולנו – על-פי דוגמאות בעולם, כולל ה-Do not call בארצות-הברית – כמרחב הפרטי – הטלפון בבית, הטלפון בעסק, הטלפון הסלולרי, תבת הדואר האלקטרוני וכך הלאה – הפלישה הבלתי מופרעת הזאת הפכה למכת מדינה.

חיים גרון: אנו סבורים שבמקרה כזה המסר שעולה מהצעת החוק שזה נורמה פסולה היא ברירת המחדל, כאשר המיעוט שאין לו בעיה עם הדבר הזה ימשיך לקבל את השירות, אבל כנורמה היא פסולה ולכן ברירת המחדל שאסור, אלא אם כן התקבלה הודעה אחרת.

גלעד ארדן: מר גרון, אם בקשת חבר הכנסת אלון תתקבל האם הממשלה תמשוך את הצעת החוק או תיישמו אותו כך?

חיים גרון: במקרה כזה בכוונת הממשלה למשוך את הצעת החוק.

חיים גרון: אס-אם-אס או שיחת טלפון שמגיעים בדרך כלל בשעות הערב מטרידים הרבה יותר את האזרחים מאשר הדואר האלקטרוני.

חיים גרון: הם באים בשעה שהוא לא מחכה להם.

חיים גרון: בדואר האלקטרוני הוא יכול עוד להחליט מתי להיכנס ומתי לא, אך באס-אם-אס ובטלפון אין לו שליטה וההטרדה גדולה בהרבה.

חיים גרון: אנחנו רואים את עיקר החוק באס-אם-אס ובהודעות הטלפון הטורדניות.

חיים גרון: באי-מייל במילא רק שיעור מסוים, שנע בין 20-30 אחוז, הוא דואר זבל ישראלי.

חיים גרון: בעינינו לא נכון לחוקק חוק שעוסק בדבר שאיננו מוקד ההטרדה.

בנימין אלון: האם שקלתם הקמת מאגר Do not call לטלפון ואס-אם-אס?

חיים גרון: כן, הדבר הזה בהחלט נשקל.

בנימין אלון: מה היו המסקנות?

בנימין אלון: כמה זמן זה ייקח?

בנימין אלון: מה העלות של זה?

בנימין אלון: יש לכם ממצאים על כך?

חיים גרון: אדוני מנתב אותי לשאלה שהיא שנייה בסדר הדברים.

חיים גרון: לאחר שבחנו את הנושא הזה לדעתנו השאלה הראשונה במעלה היא מה הנורמה הראויה.

חיים גרון: האם כאשר רוב רובו ומניינו של הציבור לא מעוניין לקבל דואר זבל צריך להטיל את הנטל על כל הציבור, שיודיע שאיננו מעוניין, או להטיל את הנטל על המיעוט באמצעות החברות שיפנו אליו?

בנימין אלון: מעבר לאמירה הנורמטיבית לא קיימתם דיון בשאלה השנייה?

חיים גרון: בחנו גם את העניין הזה, שמטיל עול לא פשוט.

חיים גרון: גם הצעות פשרה שהגיעו מצד הארגונים, שהם ישתתפו או אפילו יקחו על עצמם את העניין הכלכלי, לא מספקות פתרון כי התברר שזה מחייב מעורבות עמוקה של הממשלה.

חיים גרון: זה לא מאגר סתם, אלא צריך להיות מאגר סטטוטורי, מישהו צריך לפקח עליו, מישהו צריך לפקח על שיטות ההרשמה אליו ושיטות ההסרה ממנו, על האישורים שאדם יקבל איך נרשם ומתי נרשם, על התשלומים שישלמו אנשים כדי לקבל את החומר מן המאגר ועל דרכי העדכון שלו.

חיים גרון: זה יסבך מאוד את מצבו של האזרח הבודד שקיבל דואר זבל אם וכאשר ירצה לתבוע את מי ששלח לו spam כי יהיה לו עסק כבר לא רק עם שולח ה-spam.

בנימין אלון: אני לא מדבר על spam אלא על מאגר טלפונים.

חיים גרון: מצבו יהיה קשה בהרבה.

חיים גרון: קודם כול יצטרך להוכיח שנרשם, ואחר-כך יצטרכו להוכיח שהמאגר לא התרשל, ונניח שנרשם והמאגר התרשל והחברה הפיצה בהתבסס על נתונים לא מדויקים מן המאגר אזי יצטרך לתבוע גם את המאגר וגם את שולח דואר ה-spam.

חיים גרון: כל העסק הזה, שצריך להיות מאוד פרו-צרכני ופשוט כי אחרת לא ייושם, מאוד-מאוד יסתבך.

חיים גרון: בחנו את כל ההיבטים הללו, גם את הטלת הנטל על מי שממילא אינם מעוניינים, וגם את ההכבדה על היכולת של האזרח לתבוע והכנסה של גורם מתערב נוסף בתהליך.

חיים גרון: במקום מערכת יחסים פשוטה בין שולח דואר ה-spam והאזרח שקיבל את ה-spam ויכול לתבוע, עכשיו יהיה לנו עסק עם גורם שלישי ויהיה צורך להוכיח אם כן נרשמו או לא נרשמו, מתי נרשמו, זה דבר אחד, ודבר שני האם אותו גורם העביר את המידע בזמן או לא העביר את המידע בזמן, האם עודכן או לא עודכן, האם נפלה אצלו תקלה או לא, וכולי וכולי.

חיים גרון: כאשר בחנו את כל התמונה הגענו למסקנה שהאיזון הנכון הוא אימוץ המודל האירופאי, לאסור את הנורמה ולאפשר למי שמעוניין לקבל את השירות, ולתת חצי שנה להתארגנות כדי שכל הגורמים יוכלו לפנות בשיטות הקיימות שעדיין מותרות, באמצעות דואר זבל, באמצעות אס-אם-אס זבל או באמצעות שיחות טלפון ולהשיג הסכמה.

חיים גרון: חזקה עליהם שיידעו לפתות את האזרחים.

חיים גרון: אם זה חשוב להם, ייתנו לאזרחים הטבה כדי לקבל את הסכמתם להמשך משלוח הודעות.

חיים גרון: אני סומך על היצירתיות של העסקים הללו, שימצאו דרכים לקבל הסכמות בממדים נרחבים.

גלעד מור: אני מייצג את החברות ששולחות דואר אלקטרוני.

גלעד מור: כאשר אתם מצביעים נגד הדואר האלקטרוני, עליכם לזכור שהאמצעי הזה לא מרעיש, לא מבזבז לכם נייר.

גלעד מור: למעלה מ-80% מן הדואר האלקטרוני נשלח בכלל מחוץ-לארץ ולא ייפסק בעקבות החוק הזה.

גלעד מור: מעבר לזה, עליכם לדעת שיש סינון של חברות הדואר.

גלעד מור: לתבת ה-Inbox מגיעים אליכם אולי 2-3 אי-מיילים ביום ואתם יכולים למחוק אותם בכל אמצעי.

קריאה: אולי זה מה שמגיע לתבת האי-מייל שלך.

קריאה: מגיעים בערך 1,000 ביום.

גלעד מור: אני לא רוצה לדבר על אמצעים אחרים, אבל בעניין הדואר האלקטרוני הקמנו כבר אתר הסרה, שעובד ופעיל.

גלעד ארדן: רק על הוויאגרה מתקבלות שתי הודעות ביום.

גלעד מור: הקמנו אתר הסרה, שפועל כבר, ו-200,000 איש חברים כבר במאגר.

גלעד מור: בלחיצת כפתור מכל הודעת אי-מייל שמגיעה מישראל ניתן להיכנס לאתר הסרה, להירשם ולעולם לא לקבל יותר דואר אלקטרוני.

גלעד מור: צריך לשקול את המאמץ שכרוך בשליחת הודעה פעם אחת על-ידי כל אדם לעומת הנזק שייגרם לעסקים רבים שתלויים באמצעי הזה ומתבססים עליו וחיים ממנו.

גלעד מור: תחשבו האם החוק הזה יוצר באמת איזון נכון.

גלעד ארדן: אנחנו עוברים להצבעה.

גלעד ארדן: נקרא את שמות המצביעים.

גלעד ארדן: מי שמצביע בעד, תומך בקבלת הבקשה של חבר הכנסת אלון לדיון מחדש.

גלעד ארדן: מי שמצביע נגד, מתנגד לקבלת בקשתו של חבר הכנסת אלון.

גלעד ארדן: אם יהיה רוב למתנגדים, בעצם בכך יסתיים הדיון והצעת החוק תעלה למליאה כפי שאושרה בוועדה לקריאה השנייה והשלישית.

בנימין אלון: בהסתייגות שלי.

גלעד ארדן: כמובן, בהסתייגות של חבר הכנסת אלון שעליה יצביעו במליאה.

גלעד ארדן: אם הצעתך לא תתקבל כעת, ההצעה שלך תהפוך להסתייגות ויצביעו עליה במליאה.

בנימין אלון: לא בהצבעה על הרביזיה, אלא על הצעת החוק.

בנימין אלון: נדרשות כאן שתי הצבעות.

אתי בנדלר: אם הבקשה של חבר הכנסת אלון לדיון מחדש תתקבל, כפי שהצהיר עכשיו היושב-ראש עדיין עומד בפני הוועדה שלב של דיון בהצעה לגופה, ובעקבותיו יהיו שוב הצבעות ותתקבל או לא תתקבל הצעתך לגופה.

אתי בנדלר: ההצבעה עכשיו רק על עצם הבקשה לדיון מחדש.

אתי בנדלר: אם ההצעה שלך לדיון מחדש תידחה, ובכך יהיה סוף פסוק לדיונים בוועדה בהצעת החוק, אוסיף הסתייגות שלך להצעת החוק כפי שאושרה בדיונים הקודמים.

בנימין אלון: מבחינה פרוצדורלית לא תוכלי לכתוב סתם, אלא צריך להצביע על ההצעה בוועדה.

אתי בנדלר: למעשה כבר הצעת את זה, זה לא הצעה חדשה, היא הוצגה בפני הוועדה.

בנימין אלון: כדי לא להסתבך פרוצדורלית וחוקית אולי תוותרו על רביזיה.

בנימין אלון: שזה לא ייקרא רביזיה, אלא תדונו רק בהצעה עצמה בהצבעה אחת.

בנימין אלון: לדעתי זה נכון יותר.

גלעד ארדן: היועצת המשפטית לוועדה מאשרת את ההסתייגות למליאה, וגם אני לא אטען נגדה.

אתי בנדלר: ההצעה שלך הובאה בפני הוועדה ונדונה, וכאשר הצביעו בעד עמדת הממשלה הצעתך היתה פרושה בפני הוועדה.

גלעד ארדן: מרכזת הוועדה תקרא את שמות המצביעים.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי, מי שמצביע בעד – תומך בבקשה של חבר הכנסת אלון לדיון מחדש; מי שמצביע נגד – מתנגד לבקשת חבר הכנסת אלון.

עידית חנוכה: הצבעה חה"כ יצחק זיו - נגד חה"כ בנימין אלון - בעד חה"כ שי חרמש (מ"מ חה"כ בן ישראל) - נגד חה"כ אברהם מיכאלי - נגד חה"כ אלכס מילר - בעד חה"כ עתניאל שנלר (מ"מ חה"כ פלסנר) - נגד חה"כ רונית תירוש - נגד חה"כ גלעד ארדן - נגד בעד בקשת חבר הכנסת בנימין אלון לדיון מחדש – 2 נגד – 6 נמנעים – אין הבקשה לא נתקבלה.

גלעד ארדן: 2 בעד, 6 נגד.

גלעד ארדן: הבקשה לדיון מחדש לא נתקבלה.

גלעד ארדן: ההסתייגות תוצג במליאה ושם יצביעו עליה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.