הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 98, 2008-03-26 10:15

סופה לנדבר: בוקר טוב אני מתכבדת לפתוח את הוועדה.

סופה לנדבר: אנו נדון בחלק השני של חוק משק חשמל תעריף סוציאלי.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים למצוא פתרון איך למצוא את חמישים אלף האנשים.

סופה לנדבר: זהו אותו הסיפור כמו שלא מצאו את ניצולי השואה כאשר בעצם לכולם נשלח החומר של משרד האוצר.

קריאה: יש מצב שחלקם עברו לבית אבות?

סופה לנדבר: חלקם כן, אבל לא חמישים אלף אנשים.

קריאה: חלקם לא מעבירים את השם כי הם לא מוכרים את הדירה.

סופה לנדבר: חלקם אבל חמישים אלף זה יותר מדי.

סופה לנדבר: אנחנו ערכנו גם ישיבה באשדוד, ואתם ראיתם שאני ניסיתי למנוע את הכעס של הקשישים.

סופה לנדבר: הכעס היה גדול כי בעצם האנשים האלה חיים בדיור מוגן, ואנחנו מכירים שאין להם מונה אישי.

סופה לנדבר: לפני כמה שנים כשבנו את הדיור המוגן החליטו שהאנשים האלה צריכים לגור תחת קורת גג אחד, אני לא יודעת של מי היתה הרשלנות ומי לא שם לב על כך שבעצם כל קשיש כזה שגר בדיור מוגן מקבל את החשבון לפי מונה משותף שיש בכל קומה וקומה, וקורה שאלפי אנשים שחיים בדיור משותף למרות שאין להם מונה בדירתם, הם לא נהנים מההטבות שלדעתנו מגיעות לאנשים האלה.

סופה לנדבר: אתם אמרתם ששבועיים לפני הישיבה הזאת אתם תקיימו ישיבות ותמצאו את הדרך שתתן פתרון לאנשים האלה.

משה בן יאיר: ראשית ברצוני לתקן, אנחנו לא התחייבנו שאנחנו נמצא פתרון ושנגיע לישיבה עם איזה פתרון סופי וסגור.

סופה לנדבר: אמרתם שתשתדלו מהר.

משה בן יאיר: נכון, אני אמרתי בישיבה שקיים פתרון טכני לבעיה.

משה בן יאיר: הבעיה שעלתה מלכתחילה היתה הנושא של המונים, שהעלות של פיצול מערכות מניה היא מאוד יקרה.

משה בן יאיר: זאת אומרת שכל צרכן צריך להזמין חיבור חדש, העלות היא בסביבות החמשת אלפים שקלים, וזו עלות כבדה מידי.

משה בן יאיר: היום פתרונות, ואחת ההוכחות זה שבאחד מההוסטלים שבו הינו אכן יש מונים כאלו, והם לא של חברת החשמל, אבל הם מונים קיימים והם יודעים לעשות את העבודה ואולי גם יותר טוב ממנה.

סופה לנדבר: יותר טובה.

משה בן יאיר: זה תלוי בסוג המונה.

משה בן יאיר: אני משמש כראש אגף הנדסה, הבעיה מבחינה הנדסית עד כמה שזה נוגע לעמדה שלי,היא פתורה, אך היא לא תהיה פתירה לגבי מקומות שאין בהם מערכות מניה,על מנת שכן יהיה יש צורך להתקין מניה בשוק המסחרי או על ידי חברת חשמל במידה שהצרכנים ירצו לעשות את זה באמצעותה.

משה בן יאיר: קיימנו שורה של דיונים אינטנסיביים ברשות.

משה בן יאיר: קיימנו גם דיון עם חברת החשמל בנושא, וצפו ועלו בעיות משפטיות כבדות משקל שאני מוכרח להודות שאני לא הייתי ער להן לגמרי במהלך הדיון שהתקיים בהוסטלים.

משה בן יאיר: נמצאת כאן היועצת המשפטית של הרשות, ואני בטוח שהיא תביע את עמדתה בנושא הזה מכיון שיש לזה השלכות כבדות משקל לגבי ההמשך.

אורית פרקש-הכהן: אני התוודעתי לנושא הזה בפגישה שזימן משה בן יאיר בנושא בשבוע שעבר ברשות החשמל ביחד עם החברה.

אורית פרקש-הכהן: הסעיף הזה שנוסף בשנה שעברה לחוק משק החשמל הוא חריג לכלל, למה אני מתכוונת?

אורית פרקש-הכהן: אנחנו גוף ממשלתי ציבורי שפועל לפי דין .

אורית פרקש-הכהן: אנו רגולאטור של משק החשמל ובפרט של חברת החשמל.

אורית פרקש-הכהן: חלק מהדברים שאנחנו באים לוודא כחלק מהפיקוח על החברה הזאת שהיא מונופול ממשלתי, וחלק מהעובדה שהחברה הזאת עומדת בפני שינויים אלה ואחרים, לנסות לוודא שהחברה תתנהל כחברה עסקית, דהיינו אנחנו קובעים לה את התעריפים, אנחנו מוודאים ואנחנו אוסרים בעצם.

אורית פרקש-הכהן: לחברה אסור לגבות תשלומים שלא לפי הקביעה שלנו, וגם לנו אסור לקבוע תעריפים שמהווים סבסודים, כלומר היא צריכה להתקדם לעולם כדי שתהיה כמו חברה עסקית ושהיא תפעל אך ורק משיקולים עסקיים, וזה בא לידי ביטוי בתעריפים שאנחנו קובעים.

אורית פרקש-הכהן: יש כלל ברזל והוא שכל צרכן שמשלם חייב לשקף את העלות שלו, שלא את חשבון החשמל שלך מישהו אחר יסבסד, זהו הכלל שמנחה.

אורית פרקש-הכהן: התיקון הזה משנה שעברה, הוא תיקון שהוא חריג לכלל, כי יש בו סבסוד.

אורית פרקש-הכהן: הוא אומר ככה אנחנו לוקחים אוכלוסיה עם בעיה שאנחנו רוצים להטיב עימה.

אורית פרקש-הכהן: ואני לא מזלזלת חס ושלום במטרה של התיקון הזה, אנחנו בעצם כופים על החברה ועלינו שאם עד עכשיו אסור לי לעשות סבסודים אז, הצרכן הספציפי שהוא נתמך ועונה על הקריטריונים האלה שכתובים כאן בחוק, יקבל איזו שהיא הנחה שבעצם המשמעות שלה היא סבסוד שאני וכל השאר מסבסדים את ההטבה הזאת כל חודש בתעריפי החשמל.

סופה לנדבר: שני שקלים בחודש.

אורית פרקש-הכהן: שני שקלים ועוד שני שקלים בצורה מצטברת.

אורית פרקש-הכהן: החברה הזו היא קופה קורצת לעין של הרבה מגזרים.

אורית פרקש-הכהן: אני יכולה להגיד שבחמשת השנים כאשר אני היועצת המשפטית של הרשות, אנו קיבלנו הצעות חוק לסבסוד לבתי מלון כשהיה מימון, ובנוסף קיבלנו הצעות חוק לסבסד מגזרי תעשיה שנקלעו לקשיים, אני לא מזלזלת.

סופה לנדבר: אני מנסה לענות לך על מה שאת אומרת אבל לא מצליחה להבין איך זה קשור לכמה אלפי קשישים וזקנים שמגיע להם לפי החוק, הרי חשבון הם מקבלים, הרי הם משלמים על החשמל, הם זכאים לאותן הטבות, אז לדעתי זו עקשנות יתר.

אורית פרקש-הכהן: לא, אני אסביר אני לא באתי לפה כדי להיות עקשנית, באתי כדי להסביר את הבעיה.

אורית פרקש-הכהן: הבעיה היום היא כזאת שיש חלק מההוסטלים בלי מונים בכלל.

אורית פרקש-הכהן: בסיטואציה שאם נפרק את זה, אנחנו רוצים לוודא שלא יהיה מצב שכל ההטבה הזאת והסבסוד הזה, הממנה הנהנה היחידי הוא business man שהוא בעצם מנהל ההוסטל.

סופה לנדבר: אנחנו כבר דיברנו על זה, ואנחנו כבר אמרנו שבכל הוסטל יש רשימות, והנה ישנו כאן משרד הקליטה שיכול ומסוגל למסור רשימות, וכך אמר לי אתמול חביב קצב.

סופה לנדבר: המוסד לביטוח לאומי צריך לאשר מי מהאנשים האלה זכאי בכל קומה.

סופה לנדבר: למשל אדם שגר בקומה מסוימת הוא משלם חשבון, אתם בחברת חשמל או ברשות, אני לא יודעת מי נתן אולי ממשרד התשתיות, מישהו נתן אישור לבניינים האלה כדי שיהיה מונה אחד לבעל הבית.

סופה לנדבר: מישהו זכה במכרז והוא מנהל את הבית הזה, אבל בבית הזה חיים מאות קשישים שמקבלים את אותו סכום כמו קשישים אחרים שיש להם השלמת הכנסה והם אנשים שחיים בקשיים רבים והם אומרים לשכן שהוא גר בדירה, אפילו בשכירות מגיע ואני משלם לפי החשבון שאני מקבל בבית ולא משנה אם החשבון הוא לא מחברת חשמל.

סופה לנדבר: אנחנו דיברנו על זה מיליון פעמים מספטמבר, וצריכים לפתור את זה.

סופה לנדבר: זה לא יכול להמשך.

סופה לנדבר: יש כאן חוסר רצון להחליט, מישהו צריך לקחת על עצמו החלטה, הקשישים האלה משלמים עבור החשמל, אז בבתים המשותפים האלה תתנו וואצ'רים מחברת חשמל, אבל תחליטו, לאנשים האלה מגיעה ההנחה אז שיקבלו את ההנחה הזאת.

אורית פרקש-הכהן: אנחנו לא באים לומר חס ושלום שלאנשים האלה לא מגיעה ההנחה, בכלל לא, זאת לא המטרה של מה שאני אומרת.

אורית פרקש-הכהן: כשאנחנו סוגרים את הפתרון לכיוון הזה, אנחנו צריכים לוודא שמי שיהנה מההטבה הזאת זה מי שמגיע לו, ולא שבעלי ההוסטלים יעשו כסף על גבם, זה מה שאני אומרת ואני אומרת לך באינטואיציה.

סופה לנדבר: את אומרת באינטואיציה ואני אומרת מניסיון החיים.

סופה לנדבר: אני הייתי בהוסטלים האלה, אנחנו מקבלים מאות פניות מהאנשים האלה, ואני חושבת שזה לא יכול להמשיך.

סופה לנדבר: אנחנו את זה כבר שמענו, ובגלל הספק שמישהו הרוויח ממשהו שאני לא חושבת שהוא יכול להרוויח, ישנה שם הפרדה בין חשבונות של המדרגות לבין חשבון אישי שבנאדם מקבל, אז צריכים לעשות השוואה.

אורית פרקש-הכהן: ומה עם ההוסטלים שלא תהיה בהם הפרדה כזאת?

סופה לנדבר: בהוסטלים שאין שם מונה, גם הקשישים שם מקבלים חשבון.

סופה לנדבר: לפי מה הם מקבלים חשבון?

אורית פרקש-כהן: אני לא יודעת, מה אתם רוצים?

אורית פרקש-כהן: יש פושעים במשרד הקליטה שיודעים שאין שם מונה וכל בעל בית לוקח את זה מראש והוא שולח את החשבון לקשיש, זה לא יכול להיות, זה לא קורה כך.

דורית נגב: בחלק מההוסטלים ובמקבצים יש באמת מונה אישי לכל אחד ושם אין בעיה.

דורית נגב: בחלק מההוסטלים ובמקבצים שאין מונה בעל המקום, היזם הוא זה שמחלק את זה.

סופה לנדבר: הוא מחלק לפי מה?

סופה לנדבר: לפי מונה שיש לו?

מירב ישראלי: לפי מטר לא לפי צריכה.

קריאה: לא יכול להיות דבר כזה אולי לפי מטר מרובע.

סופה לנדבר: במקום שאין, משרד הקליטה חייב לשים פיקוח ולשים לב איך מחלקים את זה.

סופה לנדבר: זה צריך להיות לפי צריכה ולא לפי הכמות הנדרשת.

סופה לנדבר: אני מדברת על אותם בניינים על אותו דיור מוגן, איפה שראינו שיש מונה כמו באשדוד ואני ראיתי במקומות אחרים.

דן ויינשטוק: אני רק מבקש להבהיר על מה שנאמר פה לגבי מטר מרובע באותם מקומות שבהם אין מונים.

דן ויינשטוק: זאת אומרת אין מונים לדיירים הבודדים, ובוודאי שיש מונה אחד.

דן ויינשטוק: אז מבחינת משרד הקליטה זה לא שמישהו משלם מיליון שקלים לבעל ההוסטל בעוד שהוא צרך חשמל בחצי מיליון שקלים, מעבירים לו חצי מיליון, הוא שילם חצי מיליון, איך הוא מחלק את זה בין הדיירים?

דן ויינשטוק: אני מניח שזה לפי מטר מרובע או לפי הערכה, הסטייה פה היא לא גדולה.

סופה לנדבר: זה מרגיז מאוד, אם קיים דבר כזה, אז הקשישים צריכים לעלות על בריקדות, רבותיי מה קרה?

סופה לנדבר: לפי המטר?

סופה לנדבר: כל אחד משתמש לפי הצריכה האישית שלו, ולא יכול להיות, אני הייתי בהוסטל ששם יש מונה וערכנו שם ישיבה וכל אחד לפי המונה הכללי, לכל אחד יש מונה לפי הדירה שלו, זאת אומרת לפי הצריכה.

דן ויינשטוק: את חושבת שמתוך החצי מיליון מישהו יכול להגיד שלקשישים הלך חמישים אלף שקלים וכל השאר הלך לתאורת מדרגות או הפוך.

דן ויינשטוק: הסטיות פה לא כל כך גדולות, אפשר להעריך את זה באופן סביר, זה לא כזה פשע.

אורית פרקש-הכהן: בהמשך למה שאת אומרת גם לי היתה סבתא זכרונה לברכה.

אורית פרקש-הכהן: אני יודעת שיש מקומות שלוקחים דמי ניהול גלובלי ותשלום החשמל מעורבב בתוך זה, והם מגלגלים את זה בסכום קבוע.

אורית פרקש-הכהן: אני חושבת שצריך לעשות הפרדה בין המקומות שיש מונים לבין המקומות שאין מונים.

סופה לנדבר: נגיע למקומות שיש מונים.

אורית פרקש-הכהן: אוקיי, את מוכנה להתמקד במקומות שיש בהם מונים?

סופה לנדבר: איפה שאין מונים אז מי שזכה במכרז הוא צריך לשים מונה שיהיה מקובל על הרשות וחברת חשמל, איך אנחנו יודעים?

משה בן יאיר: אני נתתי את הפתרון בכל ההכנות.

משה בן יאיר: את הפתרון צריכים לתת המשפטנים כדי שלא תהיה התנגשות בין החוק והתקנות, ושהמערכת תהיה סגורה ומושלמת.

משה בן יאיר: הפתרון ההנדסי קיים ואת ראית אותו עובד.

שבתאי אלבוחר: אני חושב שצריך לגבות את הפתרון באמות מידה מכיוון שזהו תפקידה של הרשות.

משה בן יאיר: באותם מקרים שיש שם מונים.

אורית פרקש-הכהן: אני אמקד לך את הבעיה כדי שנראה אם אנחנו יכולים להתמקד.

אורית פרקש-הכהן: קודם כל אנחנו אומרים שאנחנו מדברים אך ורק על הוסטלים שיש בהם מונים, ודייר שנמצא בהוסטל מסוים שאין מונה שלא ילך אליו.

סופה לנדבר: לא, שילך למשרד הקליטה.

סופה לנדבר: אני יודעת על הוסטלים שיש מונה, זה מרגיז אם יש דבר כזה שבנאדם מחויב לפי מטר מרובע, וזה לא יכול להמשך כך.

סופה לנדבר: פה אתם בעצם צודקים, זה מאוד מכעיס אותי שמישהו צריך לשלם לפי המטר מרובע, זה לא הגיוני.

סופה לנדבר: אתם הוצאתם מכרז אתם צריכים לבדוק את כל הנתונים ואם יש הוסטל אחד או שניים, אתם מיד צריכים לתקן את הסיפור הזה, בגלל שאם זה לפי מטר מרובע אז נוצר מצב ששכן משלם על שכן, זה לא יכול להיות.

אורה חבושה: זה ממוצע, אם אחד מדליק תנור ואחד לא מדליק כי הוא חוסך, הוא לא רוצה לשלם.

סופה לנדבר: אחד עם מזגן והשני בלי מזגן, אחד עם קומקום והשלישי עם דוד, זה לא יכול להיות, אחד לא יוצא מהאמבטיה ומהמקלחת והשני לא משתמש בזה, תשמעו זה לא יכול להיות.

סופה לנדבר: עד כמה שמוזר לנו הם חוסכים לעיתים קרובות, מי שחי על קצבת זקנה ועם השלמת הכנסה הוא לעיתים קרובות לא מסוגל לקנות שוקולד לילד ולנכד, בכל זאת צריך להיות הגיון, איפה שיש מונה.

אורית פרקש-הכהן: אם אנחנו מדברים על איפה שיש מונה, אז בעצם החוק אומר, צרכן שזכאי לזקנה וכדומה, הוא ישלם את התשלום המופחת.

אורית פרקש-הכהן: אמרנו שברגע שחברת חשמל רואה רק את ההוסטל אז לא צריך צרכן שזכאי לגמלה אם אין לו מונים בפנים, וכל השאלה מה עם הוסטלים שיש בפנים מונים, אנחנו התמקדנו בסיטואציה שאין מצב שינצלו את הקשישים ומישהו אחר ייקח את הקטע של החשמל, יש להם מונים והם בעצם מקבלים חשבונות מבעל ההוסטל, נכון?

אורית פרקש-הכהן: כאן יש שתי אפשרויות, אני אומרת שאחד הוא בטוח, נקי ואחד שאני צריכה לחשוב עליו ולראות אם אפשר לסגור את זה עם משרד ולשמוע דעות אחרות.

אורית פרקש-הכהן: ברגע שלהוסטל יש מונים בתוך המוסד שלו, הוא בעצם עושה פעולה של חלוקת חשמל לפי החוק.

סופה לנדבר: ואז הוא קבלן?

אורית פרקש-הכהן: לא הוא לא קבלן.

אורית פרקש-הכהן: פעולת חשמל על פי חוק משק החשמל, נקרא ספק שירות חיוני בדיוק כמו שחברת חשמל היא המחלקת הגדולה ברובד הגדול.

אורית פרקש-הכהן: אם יפנה ויקבל רישיון לחלוקה הזאת אז הבעיה נפתרה, הוא יקבל רישיון חלוקה.

סופה לנדבר: ימותו עוד לפני שהוא יקבל רישיון.

אורית פרקש-הכהן: למה?

אורית פרקש-הכהן: באים אלינו לרשות.

סופה לנדבר: תשמעו רבותיי, זה לא רציני.

אורית פרקש-הכהן: למה את אומרת את זה?

סופה לנדבר: אני אומרת את זה כי אם החוק הזה מחודש ספטמבר עובד, ומחודש ספטמבר אני לא יכולה לפתור את הבעיה של ארבעת אלפים האנשים שנמצאים מתחת לקורת גג אחת, זאת אומרת בדיור מוגן ובמקבצים, יכול להיות שאני עקשנית, יכול להיות שחשבתי שאני חיה במדינה אחרת, אבל זה נורא מרגיז אותי.

אורית פרקש-הכהן: בואי נראה איזו אפשרות נוספת ניתן לעשות?

סופה לנדבר: אנחנו נדבקים להוראות בחוק ולהוראות שגורמות לנו להיות בירוקרטים במקום להדבק לרצון לתת לאנשים האלה להנות, כמה נשאר להם?

סופה לנדבר: תשמעו אם המדינה נתנה רק היום לניצולי שואה, אחרי שישים שנה, שלכבודם ובגללם קמה המדינה הזאת, ואני לא צריכה לתאר את זה, אני מבקרת בבתים של הקשישים האלה מאז שאני התחלתי להתנדב בפדרציה הישראלית לדוברי רוסית, זה קרה שנתיים אחרי שאני הפכתי להיות אזרחית מדינת ישראל, אני פשוט אומרת שזה צועק לשמיים.

סופה לנדבר: מה אנחנו עושים, אנחנו על זה כבר דיברנו, בלי יועצים משפטיים.

אורית פרקש-הכהן: אמרתי את האפשרות האחרת וכפי שאת אומרת היא נקיה לפי החוק, ולא ניסנו אותה, אני לא יודעת על מה את מדברת מספטמבר, אבל אני צריכה לשים אותה על השולחן כי זה דבר אחד שפותר את כל הבעיות.

אורית פרקש-הכהן: אני חושבת אגב שזה יכול לפתור גם את בעיות הבטיחות שם.

קריאה: יש שם בעיות בטיחות?

אורית פרקש-הכהן: אני לא יודעת אתה היית שם.

סופה לנדבר: יש שם בעיות בטיחות?

סופה לנדבר: איך חברת חשמל אישרה את ההוסטלים האלה אם יש שם בעיות?

אורית פרקש-הכהן: האפשרות השניה, הבעיה באמת היא, שצרכן מוגדר היום בחוק כמי שרוכש שירותים מספק שירותים חיוני נכון?

שבתאי אלבוחר: גם בתקנות זה צרכן רשום של חברת חשמל.

שבתאי אלבוחר: חברת חשמל מכירה אותו כאדם שצורך, התקנות מתייחסות לזה.

סופה לנדבר: חברת חשמל, מה אנחנו עושים?

זהבית נגל-אדר: אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר בלי הרשות לצערי.

סופה לנדבר: הרשות מה אנחנו עושים?

קריאה: אבל יש לכם הצעה שחשבתם עליה?

קריאה: אולי שיציעו.

אורית פרקש-הכהן: ההצעה היא מתחת לאמות המידה, אנחנו לא נוכל לפקח עליה כרגע.

דן וינשטוק: אפשר סתם לשמוע את ההצעה?

ישראל מובשוביץ: ההצעה שאנחנו הצענו, וזה מתחבר לשיחה הקודמת שאני כבר לא מתווכח ויכוחים אידיאולוגים, אלא רק ויכוחים פרקטיים.

ישראל מובשוביץ: הויכוח האידיאולוגי שהוא לגיטימי אני משאיר אותו לשעה אחרת של הדיון, זה לא להתייחס לנושא אם יש מונים או אין מונים, אלא מתוך הנחה שישנה אפשרות שגורם מסוים על דעת כל מי שנמצא פה, מסוגל לחתום על כך שגרים בהוסטל הזה, גרים אנשים שהם זכאים על פי חוק, ואני לא קובע מי, אתם תקבעו מי זה.

ישראל מובשוביץ: אותו אחד שהוא קובע מגיש לנו את הרשימה אחת לחודש או אחת לחודשיים ואנחנו נותנים לו שיק על הסכום הזה, לא מודדים, זה מתחבר לדיון הקודם כשאמרתי לך את דעתי על הסיפור הזה, זה לא משנה אם הוא צרך ב-שמונים שקלים או ב- שבעים שקלים, שהוא יקבל את ה- מאתיים שקלים לחשבון וזה שווה לכולנו מאשר להתקין מונים, שכולם אומרים שזה זול ושזה לא, להתקין מונים, להתקין מערך חשבונות שההוסטל הזה יתחיל פתאום לעשות את הבלגן שאנחנו עשינו.

ישראל מובשוביץ: אני לא הייתי מאחל לאף אחד אחר שיעשה את זה, להפיק שיק אני יכול, להכניס אחר כך את החשבון לרשות אני גם יכול, הרשות אכן צריכה להתמודד עם זה.

קריאה: עבור מי השיק?

ישראל מובשוביץ: למי שמקבל ממני חשבון שזהו בעל ההוסטל.

ישראל מובשוביץ: אני מפיק לו שיק מיוחד, אני אכתוב על השיק הזה, אני אומר לכתוב בצורה וירטואלית, החזר על פי רשימה שהגשת, שיחתום עליה רואה חשבון, שיחתום עליה עורך דין, שיחתום משרד הקליטה, לא אכפת לי, מי שתחליטו שיחתום, וכל חודש אני אבצע פעולה שהיא עולה לנו הרבה בהיבט העבודה הידנית שלנו, אבל היא יותר זולה מאשר להתחיל שם מונים ל- ארבעת אלפים אנשים, ולקרוא את המונים ולעשות את החישוב המסובך של כמה הוא צרך לחודש וכמה לא.

אורית פרקש-הכהן: את זה לא אתם תעשו את זה יעשה ההוסטל.

אורית פרקש-הכהן: לא אתם תקראו את המונים האלה, גם לא אתם תתקינו אותם.

ישראל מובשוביץ: אם ההוסטל יתקין את המונים ויגיש את החשבון אז שהוסטל גם יעבוד מולכם ישירות, אין לי בעיה.

דן וינשטוק: אני מכיר את ההצעה כי שמעתי אותה קודם ודיברתי עליה עם השר ואנחנו לא מתנגדים להצעה.

סופה לנדבר: לא מתנגדים, אז איך אנחנו עושים את זה?

דן וינשטוק: כדאי שנשמע את הרשות.

אורית פרקש-הכהן: מבלי שיהיו מונים ספציפיים לקשישים אין לנו שום דרך לקדם את זה.

אורית פרקש-הכהן: כמו שאת הבנת את ההבדל ולצבוע איזה שיק ולמסור אותו לבעל ההוסטל ולעצום עיניים ולא לראות מה קורה אחרי זה, לא נראה לי שגם את זה אנחנו נקבל.

סופה לנדבר: מבחינה משפטית את צודקת, מבחינה אנושית, אני לא יודעת אם את נכדה של אנשים שהם ניצולי שואה.

סופה לנדבר: רבותיי, אני לא רוצה לשמוע יותר, אני רוצה שתתנו לי מיד פתרון, אני לא מוכנה יותר לסבול שחצי שנה אנשים האלה אינם מקבלים את ההטבות, ואני רוצה שאת ההטבות הם יקבלו מחודש ספטמבר, מפני שיש כאן רשלנות, יש כאן חוסר רצון לפתור את הבעיה ואני לא מוכנה יותר לשמוע את הדברים האלה, אין לי יותר סבלנות לעשות עוד ישיבה ועוד ישיבה, אני חושבת שזה הגיוני אתם תקבלו את ההחלטה עכשיו, מיד ולא מחר ולא מחרתיים.

סופה לנדבר: יש במשרד הקליטה נתונים על כל קשיש וקשיש, היה מישהו שהתרשל בזה שנתנו מונה אחד לזכיין במרכז הזה, ישנה כאן בעיה ואני לא מעוניינת לעשות חקירה על כך, הרי ידעתם שלאנשים האלה אין מונה, ומישהו נתן אישור שאנשים האלה יקבלו את החשבון לפי מטר מרובע.

אורית פרקש-הכהן: זה לא קשור כלל אלינו.

סופה לנדבר: למי זה קשור?

אורית פרקש-הכהן: אני לא יודעת.

אורית פרקש-הכהן: באה אלי המדינה ואומרת לי תוציאי ש'יקים לעניין הזה, אני מבחינת מה שאת מעלה עכשיו אני הכסף, אני הקופה.

אורית פרקש-הכהן: אין לי שום בעיה לתת את זה, אני צריכה לתת את זה לאנשים שיש להם מונים שלא משלמים את זה בתוך תשלום גלובלי לבעלי ההוסטלים, אומרים מהחברה שאין להם בעיה להעביר את זה להוסטלים כדי שיעבירו את זה לצרכנים, אבל דרישת המינימום היא שיש להם מונים, כפי שאת הסכמת איתי בהתחלה, אם מדובר בהוסטלים שיש בהם מונים אז הדרישה היא שלא נוכל לוותר עליה.

אורית פרקש-הכהן: אנחנו לא נתחיל לתת ש'קים גלובליים להוסטלים שלא יודעים אחר כך מה קורה איתם והם יחשבו את זה בכל מיני דרכים ואולי כן ואולי לא.

אורית פרקש-הכהן: אני לא יודעת מהו מנגנון האכיפה של משרד הקליטה, עובדה שעד היום הם הוציאו מכרזים על הוסטלים גם בלי מונים, אז אני יודעת עד כמה הם הקדישו לעניין הזה מחשבה, זה לקח לעתיד, אבל אנחנו עם כל הכבוד לא גורם שאמור עכשיו לטפל בבעיות הפנימיות של ההוסטלים.

דן וינשטוק: אני רואה את הקשיים שיש לך מול האנשים האלה, אני לא חושב שזה יהיה כל כך פשוט רטרואקטיבית.

סופה לנדבר: זה לא לי זה למדינת ישראל, אני פשוט אספתי את האנשים האלה.

סופה לנדבר: אתם יודעים שאני החזקתי את האנשים האלה, כי יכול היה להיות שם רעש כזה שלא הייתם יכולים לצאת משם, מפני שאף קשיש לא מבין את זה.

דן וינשטוק: למרות שאנחנו לא הבנו את השפה הבנו את האווירה ואת הטון, התכוונתי שאת כנבחרת ציבור, אבל בכל זאת אני מבקש לומר לך שזה לא יהיה פשוט רטרואקטיבית.

דן וינשטוק: הדבר השני שאני מבקש לומר, הבעתי קודם תמיכה בפתרון שהציעה חברת חשמל.

דן וינשטוק: אורית פרקש-הכהן אמרה קודם שהמינימום זה המקומות שקיימים המונים, אני חושב שזה חלק גדול מהחוק.

סופה לנדבר: עם זה אני יכולה להסכים.

דן וינשטוק: ובפרט ההוסטל הזה שהיינו, אבל אני חושב שיש בעוד הרבה הוסטלים.

דן וינשטוק: אני חושב שאם נסיים את הפתרון הזה במקומות שיש בהם הוסטלים אין לי ספק שמהר מאוד יהיו מונים במקומות אחרים, QLC תאמיני לי אין להם בעיה לספק אותם, הם ישמחו והן חברות אחרות.

דן וינשטוק: אני בטוח שאת התמיכה ההנדסית נקבל גם מאגף ההנדסה בנושא הזה, לכן אני חושב שכדאי ללכת על הדבר הזה, אנחנו פותרים חלק גדול מהבעיה אני לא יודע כמה מתוך ה- ארבעת אלפים האנשים אבל לא לשני אנשים אלא להרבה יותר, ורק בהוסטל באשדוד ראינו כמה עשרות, שישים או משהו כזה, ובוודאי בעוד הוסטלים אחרים.

סופה לנדבר: אלו הן משפחות לכן זה.

דן וינשטוק: אני אומר שישים, נקרא לזה בתי אב.

דן וינשטוק: בוודאי בכל חדר יש לפחות שני אנשים, ואז נתחיל לגלגל פה כדור שלג חיובי שיגרום להוסטלים אחרים שאין להם, מהר מאוד זה יעבור מפה לאוזן ובעיתונות וכדומה, אז בואו נתחיל בדבר הזה וגם נפתור את הבעיה להרבה אנשים, וגם לסמן את הדרך לפתרון מלא של כל הארבעת אלפים האנשים.

ישראל מובשוביץ: אני חושב שצריך להבהיר שהמונה הוא אמצעי.

ישראל מובשוביץ: המטרה כפי שאני מבין שכולם מתכוונים אליה, היא שהלקוח, אותו זכאי מקבל חשבון זה שלא שמותקן אצלו מונה, שהוא מקבל חשבון עבור הצריכה שלו.

סופה לנדבר: נכון.

ישראל מובשוביץ: המשמעות היא שרק במקומות שמכלכלים חשבון על פי צריכה באותם מקומות יקבלו.

קריאה: ברגע שיש מונה.

ישראל מובשוביץ: האינדיקציה צריכה להיות, ופה אני הולך על מה שאת אמרת, שבאותו מקום שבעל ההוסטל מחייב את הלקוחות שלו על השימוש בחשמל על פי מונה שהוא מתקין, אגב אני לא יודע באיזה תעריף הוא מתקין אבל את זה כל אחד צריך לבדוק לעצמו.

סופה לנדבר: הם יכולים?

ישראל מובשוביץ: במקום שבו בעל ההוסטל גובה את הכסף עבור החשמל על פי חשבונות שהוא מגיש, ופה אני שומע שיש פיקוח מסוים של משרד הקליטה על מרכיבי חשבון החשמל שמגישים, ואם באותם מקומות שבהם משלמים על פי חשבונות אפשר לגרום לכך שבעל ההוסטל יחויב לזכות כל לקוח ב- מאתיים שקלים לחשבון ומאיתנו הוא יקבל את הכפולה של מאתיים שקלים כפול מספר הזכאים.

סופה לנדבר: ממתי אנחנו נתחיל את זה?

ישראל מובשוביץ: מה שתקבעו.

ישראל מובשוביץ: לפי רשימות לי זה לא משנה.

ישראל מובשוביץ: כל רשימה שאני אקבל כשהיא חתומה על פי מה שאתם תחליטו שזה יהיה גורם מוסך לחתום שזה רואה חשבון, עורך דין או משרד הקליטה.

סופה לנדבר: תאמרו לי מי צריך להיות חתום על הרשימה הזו, לפי ההיגיון משרד הקליטה, כן?

דורית נגד: מקבצי דיור, זה לא הוסטלים זה מקבצי דיור, כי אם זה הוסטלים?

סופה לנדבר: בהוסטלים אין בעיה, כי הם החליטו על כך עוד קודם.

ישראל מובשוביץ: ישנו תצהיר שבעל ההוסטל כותב, אני מצהיר בזאת שכל הלקוחות משלמים את חשבון החשמל שלהם על פי מונה, על פי קריאת מונה שאני קורא במונים שאני התקנתי, אני מחייב אותם בתעריף שידוע למשרד הפנים, וכדומה וכדומה.

ישראל מובשוביץ: בנוסף לכך אני מוסיף רשימות של זכאים כפי שקיבלתי ואמתתי מהמוסד לביטוח לאומי, בדקתי ולהלן השמות שלהם ותעודות זהות ואני חותם על זה שהמוסד לביטוח לאומי מאשר שאכן הם זכאים.

ישראל מובשוביץ: הוא מגיש כל חודשים, לא משהו שהוא מגיש פעם בשנה, את הרשימה עם התצהיר הזה, אני מפיק לו ש'יק.

ישראל מובשוביץ: אני חושב שמישהו בחדר הזה צריך לדאוג שבעל ההוסטל אכן יזכה בחשבון החשמל את ה- מאתיים שקלים.

ישראל מובשוביץ: יש פה הפליה לטובה לא לרעה, הוא מקבל מאתיים שקלים.

ישראל מובשוביץ: אני חושב שזו הפליה לטובה שראויה בנסיבות הקיימות.

ישראל מובשוביץ: דרך אגב אני מסכים עם כל מה שאורית פרקש הכהן אומרת, שיש פה סיכונים מפה עד להודעה חדשה שיהיה ניצול לרעה.

סופה לנדבר: גם בדיור מוגן באשדוד, הוא אמר שיש לו כמה אנשים בודדים שאינם זכאים להטבות ביטוח לאומי וחברת חשמל, ולא הם לא זכאים.

דורית נגד: מעטים מאוד אבל יש כאלה.

דורית נגד: לא מדובר בקשישים שמקבלים השלמת הכנסה, קצבת זקנה והשלמת הכנסה.

סופה לנדבר: אנחנו מחליטים בעצם מיום מסוים או מתאריך מסוים.

שבתאי אלבוחר: כדאי שזה יעוגן באמות מידה ואז יהיה אפשר להפעיל את ההצעה הזאת וליישם אותה.

אורית פרקש-הכהן: הרשות שלנו עובדת לפי מליאה.

אורית פרקש-הכהן: יש לנו ספר שנקרא ספר אמות מידה, והוא גוזר כל מיני הסדרים פרטניים של התנהלות ההחברה באופן כללי מול הצרכנים.

אורית פרקש-הכהן: הדבר הזה יצטרך להיות מעוגן באמות מידה שאנחנו נכתוב ובהתייעצות עם משרד הקליטה אני מציעה שאנחנו נבנה את המנגנון.

אורית פרקש-הכהן: דרך אגב, באופן אישי אני לא חושבת שתהיה בעיה בתשלום רטרואקטיבי, כי אם החוק הוא בתוקף וההסדר שלנו נכנס מאוחר יותר אז מי שזכאי יקבל את זה רטרואקטיבית.

סופה לנדבר: אז אם הוא מקבל רטרואקטיבי אז בעל הוסטל יצטרך להחזיר לאנשים.

אורית פרקש-הכהן: אני פה חוששת, האדם באמצע הוא בנאדם שהוא איש עסקים, יושבים אצלו אנשים שלא כולם דוברי עברית ולא כולם מודעים לזכויותהם ואני באמת, כמו שאת אומרת גם אני נכדה, וצריך לוודא שזה יגיע לאנשים שיש להם את המונים.

אורית פרקש-הכהן: אני מציע שתתני לנו איזה שהוא פרק זמן.

סופה לנדבר: כמה, שבוע?

אורית פרקש-הכהן: אני באתי לכאן במיוחד אני לא מתחמקת.

אורית פרקש-הכהן: אבל אני לא רוצה לומר לך שבוע ואז בעוד שבוע את תאמרי לי אמרת שבוע ואין שבוע.

סופה לנדבר: כמה זמן את צריכה?

סופה לנדבר: מדובר בסך הכל על ארבעת אלפיים אנשים שנמצאים.

דן וינשטוק: אני חושב שברגע שאורית פרקש-הכהן כמשפטנית אמרה שהיא לא רואה בעיה בתשלום רטרואקטיבי, לאנשים האלה קשה היום וגם מחר.

דן וינשטוק: אני לא הייתי מודע לזה שניתן לזכות רטרואקטיבי ואני שמח לשמוע את זה.

דן וינשטוק: את מכירה את הרשות ואת התהליכים, אל תשכחי שבאפריל יש פסח וחגים, אולי כמה שבועות.

אורית פרקש-הכהן: התהליך הוא לפי חוק וכשאנחנו כותבים את ההסדר אנחנו צריכים להוציא אותו לשימוע, כך שמהבחינה הזאת זה טוב גם לך כי את תקבלי את ההסדר ותהיה לך הזדמנות להגיב ולהעיר עליו ולהגיד מה שאת חושבת.

סופה לנדבר: זה לא כלפיי, זה כלפי הבירוקרטיה.

סופה לנדבר: כמחוקקת יש לי כמה חוקים ויש לי ניסיון מר שאני פשוט לא מתארת.

סופה לנדבר: כשאני עבדתי על החוק של בית החולים באשדוד, יכול להיות שהייתי מאוד נאיבית, היום אני לא, אבל אני חשבתי שעם חוק החשמל שישבנו יחד ודיברנו על החוק הזה אנחנו תיארנו שיהיו בעיות ושחברת חשמל, אני צריכה להגיד ולהצדיע להם כי הם אמרו שיהיו בעיות כאלה וכאלה ואני לא הבנתי שיהיו בעיות כאלה, אבל אני פשוט לא חשבתי שלאנשים האלה שמגיע להם לא יקבלו את ההטבות האלה.

סופה לנדבר: תסבירי לי אורית פרקש-הכהן, שלב שלב ותגידי לי כמה זמן צריכים, לצערנו אנשים מתים כל יום.

אורית פרקש-הכהן: אני חושבת שאנחנו צריכים חודש כדי להגיד לך ברצינות שאנחנו נטפל בזה, אני לא רוצה סתם לזרוק.

אורית פרקש-הכהן: אני יודעת איך המערכת עובדת, אני צריכה לעשות שימוע לחוק, אני צריכה לכתוב את אמות המידה, אנחנו צריכים להיות בקשר עם משרד הקליטה, אנחנו צריכים להוציא את זה לשימוע.

סופה לנדבר: אני רוצה שלפני החג הם יקבלו את זה.

30685: מה שאני יכולה לומר לך שאני חושבת שמהבחינה המשפטית אין שום בעיה להגיד שזה יהיה רטרואקטיבי, אני משוכנעת שהחוק נכנס לתוקף, אין שום בעיה משפטית.

30685: זה לא תרוץ למשוך את זה כי אנשים צריכים את הכסף.

דן וינשטוק: צריכים לראות משהו, יש סיכוי אולי באינטרנט, אפשר שהאזרחים יראו שזה מתקדם גם אם לא הגיע לסוף התהליך, ואם השימוע יהיה לפני פסח וההסדר יגמר עד יום העצמאות השישים אז זה גם תאריך חגיגי וסמלי.

אורית פרקש-הכהן: למה את כל כך מתנגדת לפתרון של רישיון?

אורית פרקש-הכהן: החוק דורש את זה, שתביני שאני עושה כאן כל מיני, אז גם יהיה פיקוח.

סופה לנדבר: מישהו בכוונה או בלי כוונה עשה מה שעשה, כאשר אני יזמתי את החקיקה על תעריפי חשמל סוציאלי, וזה היה כתוצאה מהביקורים שלי אצל הקשישים ואני לעיתים קרובות מבקרת.

סופה לנדבר: אני הייתי בעפולה לפני כמה ימים, באשקלון, בקרית גת.

סופה לנדבר: כשאני מגיעה לביקור אני לא רק מקבלת את הקהל ומופיעה בבמה מול אלפי או מאות אנשים, אלא אני בדרך כלל מנסה להיכנס לכמה בתים איפה שאני רואה שאנשים נמצאים במצוקה מאוד רבה, ולא בגלל האידיאולוגיה ולא בגלל עניין חברתי בגלל שכך אני חושבת שצריך איש ציבור לעשות .

סופה לנדבר: אני נתקלתי בהוסטלים האלה, ואני זוכרת שפתחו את הדיור המוגן הראשון באשדוד, ופתאום ראיתי, בכוונה או בלי כוונה, עם איזה תכנון שבמקום דוד שמש שמו דוד חשמל, ואז ניסיתי לפנות והיה רעש ואמרו לי שמבחינה טכנית אי אפשר.

סופה לנדבר: שאלתי את המהנדסים ואמרתי שתבינו טוב שאדם קשיש צריך לשים את האצבע הוא חושב פעמיים, מה שקרה בעצם זה שהם חיים מכספים לא רבים שהם מקבלים, ואז בעצם שמתי לב שהכל מחשמל ואין שם גז יש שם חשמל, ואז הוא צריך לחסוך על כל שטות ולפי דעתי זה לא צריך להיות כל כך רלוונטי במדינה כמו המדינה שלנו, מדינה חמה ומדינה קרה בחורף במיוחד, ואז מישהו כנראה שם לב לזה לפני.

סופה לנדבר: אבל מתחילת שנות התשעים התחילו לבנות דיור מוגן ובאיזו צורה זה קיים שאף אחד לא קיבל שם רישיון ומאיזו סיבה לפני שאנחנו גילנו היום שלפי מטר מרובע שולחים את חשבון חשמל, שזה בכלל מרגיז אותי איזה היגיון יש בדבר הזה?

אורית פרקש-הכהן: אבל אנחנו הרשות יכולים ליזום פניה אל האנשים האלה ולומר להם במכתב רשמי, שלום אנחנו רוצים להכניס אתכם להסדר ואת הדיירים להסדר של ההוסטל.

אורית פרקש-הכהן: אנא פנו אלינו תגישו את הניירות האלה והאלה, ניתן לכם את הנייר.

סופה לנדבר: אני חושבת שההיגיון שחברת חשמל ממליצה הוא הגיון הרבה יותר טוב.

ישראל מובשוביץ: חברת הכנסת סופה לנדבר, יש לך אינטואיציה טובה, למרות שאת לא מתמצאת בענייני הרישיונות האלה, זה תהליך ארוך, אנחנו גם נתנגד לרעיון הזה, לא בגלל הקשישים.

אורית פרקש-הכהן: הם חייבים ברישיון.

אורית פרקש-הכהן: אנחנו ננסה לראות איך אנחנו נעשה את התהליך הכי פחות בירוקרטי שמתחשב במה שאת אמרת עכשיו, מה שאת לא מעדיפה.

סופה לנדבר: בשנת 1989 הייתי חברת מועצת העיר אשדוד, אני יודעת את התהליכים.

סופה לנדבר: לעיתים קרובות אני רואה דברים שהם נראים לי מוזרים.

סופה לנדבר: אם נניח שבתשעה עשר זה ליל הסדר, לפני התשעה עשר, בשבעה עשר את תוכלי להודיע לי שאנחנו נצא לפרסום לאנשים האלה, אם בחברת חשמל אין בעיה?

אורית פרקש-הכהן: בזה אנחנו שכותבים את ההוראות, אנחנו כאילו המחוקק שלהם.

אורית פרקש-הכהן: מה שאנחנו יכולים להשתדל שזה יצא לשימוע בטוח לפני פסח ואז לפחות יהיה המסמך אחרי שיתייחסו אליו ואז נעלה אותו למליאה.

סופה לנדבר: כמה זמן זה יקח?

אורית פרקש-הכהן: ואז את תוכלי לומר יצאו כבר אמות המידה של ההסדר לשימוע ועם תום השימוע זה יקבל תוקף חוקי, זה שלב די סופי.

סופה לנדבר: לקשיש קשה להבין את כל הפרוצדורה הבירוקרטית.

אורית פרקש-הכהן: מבחינתו התהליך כבר יוצא, כי ברגע שיש את המילים הקטנות וכל הנוהל כתוב אז זה עוד חודשיים או אחרי חודשיים, ויהיה כתוב שם שזה יהיה רטרואקטיבי.

דן וינשטוק: את תוכלי לומר להם עם יד על הלב בלי לעשות שקר עם עצמך, ברגע שתראי את מסמך השימוע זה יהיה כמובן בעברית, תוכלי לומר להם ש- 80% מהדרך כבר נעשתה וזה נכון, כי זו עבודה רבה, שימוע וכדומה.

סופה לנדבר: אני רוצה לדעת איזה תאריך אני יכולה להגיד לקשישים.

אורית פרקש-הכהן: אולי אנחנו נוכל גם להכין גרסה כזאת ברוסית?

סופה לנדבר: אם לא תצליחו אני אתרגם את זה, כמה זמן?

אורית פרקש-הכהן: לפני פסח אנחנו נשתדל שיצא נוסח לשימוע, שזה בסדר, וזה מהר מאוד, ואז גמרנו והתהליך מתגלגל.

אורית פרקש-הכהן: אנחנו צריכים לתת לציבור להגיב.

אורית פרקש-הכהן: אם את תראי דברים שאת לא אוהבת את תוכלי להגיב, ואז זה עולה למליאה ומקבל תוקף.

קריאה: צריך לקחת בחשבון את הפסח שבו אנחנו לא עובדים.

יואל מיכלסון: צריך לקחת בחשבון שהם יקבעו את אמות המידה.

יואל מיכלסון: אני לא יודע מה הם יקבעו שם בין הביטוח הלאומי לבין ההוסטל מי זכאי, וממשרד הקליטה, ורק אחרי שכולם ואנחנו בסוף נקבל את הרשימה.

סופה לנדבר: איך עושים את זה?

סופה לנדבר: אני חושבת שלא צריכים לחכות עד שהם יזוזו עם אמות המידה, אתם יכולים כבר היום.

דורית נגד: אנחנו אמורים להכין את הרשימות, נכון?

סופה לנדבר: ביחד עם הביטוח הלאומי.

אורית פרקש-הכהן: אני הבנתי משיחה עם חברת החשמל שיש גם בעיות מבחינת הטכנולוגיה של הרשימות.

אורית פרקש-הכהן: ישנן רשימות ידניות שמקשים עליכם לדחוף את זה קדימה, נכון שאמרת שישנן רשימות שאתם מקבלים ידנית ואינן מדויקות?

ישראל מובשוביץ: כן רשימות לא מדויקות, אבל פה העסק יותר קל, כי זו רשימה קטנה, משרד הקליטה מקבל על זה אחריות.

אורית נגד: כמובן ואנחנו גם נעדכן את זה מול בעלי ההוסטלים, מול היזמים שם כדי לבדוק מי נמצא.

אורית נגד: אנחנו נהיה אתכם בקשר ובתיאום.

ישראל מובשוביץ: אני חושב שיהיה גם לך קל כרגולאטור מול משרד ממשלתי שהוא זה שחותם על הרשימות ואז זה עושה את העסק.

אורית פרקש-הכהן: אני אסגור איתך לוחות זמנים כי גם אתם תצטרכו להיות חלק מהמנגנון באופן פעיל.

דורית נגד: כן, זה חביב קצב.

סופה לנדבר: אנחנו מסכמים עם כל הגורמים שנמצאים, לפחות אני מקווה.

סופה לנדבר: ישראל מובשוביץ קודם כל על ההצעה מגיע לך, אני חושבת שבמשרד הקליטה הרשימות האלה צריכות להיות וזה לא כל כך קשה להכין אותם תוך שבוע ימים, הרי זה נמצא במחשב לגבי כל הוסטל והוסטל, לעשות שילוב.

סופה לנדבר: חברת חשמל אתם רוצים שהם יעבירו את הרשימות האלה כדי לזרז את התהליך?

ישראל מובשוביץ: אנחנו זקוקים.

סופה לנדבר: כדי לזרז את הדברים.

אורית פרקש-הכהן: אנחנו נתאים אם דורית שבתוך X ימים הם מעבירים את הרשימות, אנחנו כאילו כותבים את המנגנון שהחברה עובדת לפיו.

קריאה: ישראל מובשוביץ, אתה אמרת שהש'יק יצא לזכות בעל ההוסטל?

קריאה: מי מקים את המנגנון כדי לוודא שהכסף עובר מבעל ההוסטל לקשישים?

קריאה: משרד הקליטה.

ישראל מובשוביץ: אני זרקתי תוך כדי הדיון עצות, אבל בפירוש ניתן לגבש משהו שכולם נהיה פחות מודאגים יחסית, פחות מודאגים שיהיה ניצול לא נכון של הכסף.

ישראל מובשוביץ: ישנם פה מספיק יועצים משפטיים שיודעים להחתים אנשים שאם חס וחלילה מישהו חותם וזה יוצא חתימת שווא אז הוא יצטרך לשלם על זה ביוקר.

סופה לנדבר: אלו הם הבעלים.

ישראל מובשוביץ: בדיוק.

ישראל מובשוביץ: משרד הקליטה מוודא שאלו הם האנשים, משרד הקליטה יודע שזה הוסטל, שבמקום מחולקים חשבונות, אמרנו שזה חשוב כי אז אי אפשר להפחית מהם, משרד הקליטה מחתים אותו שהוא חייב להפחית והוא חותם שהוא עושה את זה, אם כולם חותמים אז אנחנו נחתום על הש'יק.

דן וינשטוק: סליחה על הבורות, אני לא מתמצא אבל ישנם כאן כל כך הרבה מומחים בנושא הוסטלים ועולים, זאת אומרת בונים עוד, או זה רק לאנשים שעלו?

דן וינשטוק: כלומר אחרי מאה עשרים?

אורה חבושה: אחרי מספר שנים, זה עד עשר שנים, אחר כך זה חוזר ליזם.

דורית נגד: ההוסטלים שהם בניהול משרד השיכון זה באמת עד מאה עשרים.

דן וינשטוק: אני אגיע?

דורית נגד: זה רק לעולים.

סופה לנדבר: חלק גדול הם עולים מחבר העמים.

דורית נגד: זה דיור מקבץ לאנשים עצמאיים.

דורית נגד: קשישים שמנהלים משק בית כמו בקהילה וכמו בכל מקום, רק ששם יש פיקוח, וזו לא דירה פרטית שהוא צריך לעבור כל שנה או כל שנתיים דירה, זה לעשר שנים עם אופציה.

דן וינשטוק: אחוזת בית ברעננה?

אורה חבושה: שם אתה יכול ללכת, זה פרטי.

סופה לנדבר: אנחנו בועדה לא לא קיבלנו פניות מבתי אבות ולא מקיבוצים, אני מתארת לעצמי שבקיבוצים אפשר לעשות את אותו דבר.

ישראל מובשוביץ: מבחינתנו הפטנט שלנו הוא טוב לכל מקום, אבל צריך למצוא את ההסדר מי הגוף הממשלתי או הציבורי.

קריאה: מי הוא משרד הקליטה של הקיבוצים?

ישראל מבושוביץ: בדיוק.

סופה לנדבר: משרד השיכון, בהוסטלים לא קיימת בעיה כזאת?

אורה דואק: אין בעיה.

סופה לנדבר: ובעמיגור?

אורה דואק: בעמיגור יש בית אחד, אבל יובל פתר את זה, הוא משלם, אבל אולי דרך ההסדר הזה נבקש ממנו גם להשתדך עם הרשות ולבחון מה עושים, זה אותו פתרון.

סופה לנדבר: אז בסופו של דבר אנחנו שמים נקודה לישיבה.

סופה לנדבר: באיזה תאריך האנשים מקבלים את זה?

סופה לנדבר: ב- ראשון במאי הם יקבלו את זה?

סופה לנדבר: אני אגיד איזה תאריך בגלל שבהוסטלים האלה חיים ניצולי שואה ואנשים שנקראים מתירנים ובלקניים ועוד ובתשעי במאי זה החג הכי גדול עבור אנשים האלה, ושאני כמחוקקת את חוק של המתירנים והבלקניים אני חושבת שלאנשים האלה מאוד משמעותי, האם בראשון במאי הם יקבלו?

אורית פרקש-הכהן: אנחנו נשתדל.

סופה לנדבר: תודה רבה לכולם.