ועדת המשנה ליישום חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 7, 2008-03-31 13:00

רן כהן: שלום לכולכם.

רן כהן: אני מודה לכם שבאתם לישיבה הזאת של ועדת המשנה ליישום חוק שוויון לאנשים עם מוגבלות, לדיון בתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

רן כהן: נדון היום בתקנות על שירותי בזק ומתקני בזק.

רן כהן: אני מתכוון להזמין את נציגת משרד התקשורת, עו"ד ליאת גלזר, להציג את התקנות.

רן כהן: לאחר מכן המוזמנים יוכלו כמובן להתייחס, בעיקר ארגוני הנכים.

ליאת גלזר: אציג את התקנות בעוד רגע.

ליאת גלזר: אני מבקשת להגיד שבמסגרת הכנת התקנות היינו מודעים לחקיקה הנוספת הכללית בעניין הזה שנעשית על-ידי משרד המשפטים, בעיקר תקנות הנגישות לשירות, ולכן יש אספקטים שונים של שירותי הבזק שעוד יובאו בתקנות נוספות.

רן כהן: שכחתי לומר דבר חשוב אחד.

רן כהן: שהחיינו, אלה התקנות הראשונות שמובאות לוועדה ואני שמח על כך מאוד.

רן כהן: אני מקווה מאוד שיזדרזו להביא את שאר התקנות אל שולחן הוועדה הזאת כדי שנוכל להתקדם סוף-סוף.

רן כהן: תודה רבה בכל זאת.

ליאת גלזר: אם כבר ציינת את זה, אני מבקשת להגיד שעשינו את מרב המאמצים להגיש את התקנות מהר ככל האפשר, לאחר קיום כל חובות ההיוועצות שקבועות בחוק.

ליאת גלזר: היה לנו ברור גם במהלך התהליך שבוועדה הזאת יתקיים הליך משלים להכנת התקנות.

ליאת גלזר: המשרד מגיע לוועדה בלב פתוח ובנפש חפצה לשמוע את כל התגובות של הגורמים שמרגישים אולי שחלק מן הדגשים שהם ביקשו להציב לא נכנסו לתקנות.

רן כהן: מכך אני מבין שאתם פתוחים גם לשמוע הערות כדי שייכנסו לתקנות?

ליאת גלזר: אנחנו פתוחים.

ליאת גלזר: ראינו בדיון בוועדה המשך לזכות השימוע של הארגונים ושל החברות.

ליאת גלזר: אנחנו באים באמת בנפש חפצה.

ליאת גלזר: משאמרתי את זה, אציג את התקנות, שבאות להסדיר נגישות לשירותי בזק ולמתקני בזק, כפי שמוגדרים בחוק התקשורת.

רן כהן: למה בידלתם את "בזק"?

ליאת גלזר: מדובר על "שירות בזק", לא של חברת "בזק".

שמרית שקד גיטלין: אולי תסבירי מה כולל שירות בזק.

ליאת גלזר: "שירות בזק" הוא "ביצוע פעולת בזק למען הזולת", כאשר "בזק" מוגדר בחוק התקשורת כ"העברת מסרים".

ליאת גלזר: זה הגדרה טכנית מאוד.

ליאת גלזר: זה לא קשור לחברת "בזק", אלא מגדיר את הפן הטכני.

ליאת גלזר: "בזק" הוא "שידור, העברה או קליטה של סימנים, אותות, כתב צורות חזותיות, קולות או מידע באמצעות תיל, אלחוט, מערכת אופטית או מערכות אלקטרומגנטיות אחרות".

שמואל חיימוביץ: לכאורה גם טלוויזיה.

ליאת גלזר: כן, שידורים.

ליאת גלזר: "שידורים" במובן הטכני הם "שירות בזק", ויש גם את המובן התוכני של השידור שאף הוא מוסדר.

רן כהן: כלומר אין שום קשר בין חברת "בזק" עצמה ובין ההגדרה "שירות בזק"?

ליאת גלזר: חברת "בזק" נכללת.

שמרית שקד גיטלין: אולי תפרטי אילו שירותי בזק נכללים בהגדרה.

ליאת גלזר: אני יכולה להציג דוגמאות.

ליאת גלזר: קודם כול, הכלל בחוק התקשורת אומר שמי שמבצע שירות בזק חייב ברישיון.

ליאת גלזר: זה מה שנקרא אצלנו במשרד "חריג לחופש העיסוק".

ליאת גלזר: כלומר, אם אתה רוצה לתת שירותי בזק – "ביצוע פעולת בזק למען הזולת" – עליך לקבל רישיון.

רן כהן: למה בחרתם את הכפילות הזאת?

רן כהן: הרי רוב הציבור לא יבין.

רן כהן: יחשבו על חברת "בזק", כפי שאני וכל השולחן כאן חשב שמדובר על חברת "בזק".

ליאת גלזר: זה לשון החוק כבר זמן רב, לא המצאנו את זה.

איילת כהן מעגן: אבל כותרת החוק השתנתה ל"חוק התקשורת".

ליאת גלזר: פעולה שטעונה רישוי היא פעולה של שירות בזק.

ליאת גלזר: אני יכולה להציג בפניכם דוגמאות לסוגי שירותים שמסדיר המשרד.

ליאת גלזר: המשרד מעניק רישיונות כלליים לשירותי מפ"א נייחים, שזה שירותי טלפוניה פנים ארצית נייחת.

ליאת גלזר: כיום יש שתי חברות כאלה – חברת "בזק" וחברת - - -

יעקב כהן: יש יותר.

ליאת גלזר: יש לנו גם רישיונות מיוחדים מסוג מסוים, כאשר בעל הרישיון לא חייב לתת את השירות לכלל הציבור.

ליאת גלזר: זה נקרא "רישיון כללי ייחודי" ומחזיקות בו מספר חברות – "012", "גלובקול" וכולי.

ליאת גלזר: יש אליהן התייחסות מיוחדת בתקנות, וארחיב על כך.

ליאת גלזר: יש לנו רישיונות רט"ן – הרישיונות של החברות הסלולריות.

ליאת גלזר: כיום יש 4 חברות כאלה, אני משערת שכולם מכירים אותן.

ליאת גלזר: אנחנו מעניקים רישיונות מיוחדים גם לספקי הגישה לאינטרנט.

ליאת גלזר: אנחנו מסדירים את הפן התשתיתי של הגישה לאינטרנט.

ליאת גלזר: אנחנו לא מסדירים את ההיבט התוכני של ספקי תוכן, אלא את הגורם שמחבר אדם לרשת הבזק הציבורית, שהיא רשת האינטרנט.

ליאת גלזר: אלה דוגמאות לסוגי הרישיונות העיקריים שהמשרד מטפל בהם.

ליאת גלזר: כאשר אגיע לתקנה 4 אבקש להדגיש באופן מיוחד מה הוא שירות בזק ותראו שזה רלוונטי.

ליאת גלזר: אתחיל להציג את התקנות.

ליאת גלזר: יש עוד שאלות כלליות למשרד התקשורת על חוק התקשורת?

רן כהן: אני מבקש שתציגי את התקנות.

ליאת גלזר: בתקנה 1, התקנות חלות קודם כול על "בעל רישיון": "מי שקיבל רישיון כללי למתן שירותי טלפוניה פנים ארציים נייחים או ניידים".

ליאת גלזר: אנו סבורים שמבחינת ההנגשה הם הגורמים הרלוונטיים שצריכים להיות חבים בחובת נגישות – כפי שאמרתי: חברות הטלפוניה הנייחת והניידת.

שמואל חיימוביץ: למה רק בעלי רישיון?

שמואל חיימוביץ: אם מישהו נותן שירות ואין לו רישיון, הוא לא צריך להיות נגיש?

רן כהן: אם אני מבין נכון, מי שאין לו רישיון הוא עבריין.

שמואל חיימוביץ: עבריין לא צריך להיות נגיש?

ליאת גלזר: זה כמו לשאול האם רדיו פירטי צריך לעמוד בחובות הפקות המקור.

שמואל חיימוביץ: אני סבור שגם אם למסעדה מסוימת אין רישיון עסק, עליה להיות נגישה.

שמרית שקד גיטלין: גם החוק המסמיך קובע ש"בעל רישיון יבצע התאמות נגישות לאנשים עם מוגבלות לשירותי בזק ולמתקני בזק", כלומר החוק מטיל את החובה על בעל רישיון.

רן כהן: זאת סוגייה שתעלה בהמשך הדיון.

ערן טמיר: יש לנו הערה אחרת לסוגייה הזאת.

ערן טמיר: החוק מדבר על "בעל רישיון בזק" באופן כללי, ואילו משרד התקשורת מצמצם את זה בתקנות ל"בעל רישיון כללי למתן שירותי טלפוניה" בלבד.

ערן טמיר: אנחנו מבקשים, כפי שהחוק קובע, להחיל את התקנות הללו על כל בעל רישיון, בין אם נותן שירותי טלפוניה ובין אם מוסיף לזה שירותים אחרים, כגון שירותי מולטימדיה למיניהם.

רן כהן: למה לא מחילים את זה על כולם?

ליאת גלזר: "בעל רישיון כללי" – זה שֵם הרישיון שניתן.

ליאת גלזר: אילו שירותים הוא נותן במסגרת הרישיון – זה נקבע לו ברישיון.

ליאת גלזר: כלומר בעל רישיון לשירותי טלפוניה סלולרית נותן עוד שירותים.

ליאת גלזר: הוא לא נותן רק את ה-voice, אלא גם שירותים נוספים.

ליאת גלזר: ניסחנו את התקנות בצורה שראינו לנכון: "להנגיש את שירותי הבזק העיקריים שניתנים לציבור".

ליאת גלזר: לכן בחרנו בבעלי רישיונות כלליים.

ליאת גלזר: אתן לכם דוגמה.

ליאת גלזר: יש בעלי רישיונות מיוחדים לתמסורת שמניחים כבלים בתוך הארץ לבעלי רישיונות אחרים.

ליאת גלזר: לא ראינו צורך להנגיש את הפן הזה של שירותי הבזק, וזה שירות בזק שחייב ברישוי.

שמואל חיימוביץ: הכתוביות לא קשורות בדיוק בהיבט הזה, של התמסורת, כדי לאפשר שידור דיגיטלי?

ליאת גלזר: לא.

ליאת גלזר: הוספת כתוביות היא חובה שחלה על בעלי רישיונות לשידורים – שזה סוג אחר של רישוי – והחובה קיימת כבר וחלה על הגורם שמספק את השידורים, גם על בעלי זיכיונות – ערוץ 10, ערוץ 2.

יעקב כהן: גם המפעיל הסלולרי היום הוא שדר של מסרים ומולטימדיה לצורך העניין.

ליאת גלזר: נכון.

יעקב כהן: השאלה אם במסגרת התקנות מחילים את חובת הכתוביות גם עליו.

ליאת גלזר: סברנו שלא זאת מסגרת הסמכות שניתנה לנו בחוק המסמיך.

ליאת גלזר: ייתכן שיש מקום לתקן את חוק הכתוביות ושפת הסימנים ברוח התקופה, אבל החוק המסמיך, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שמסמיך את שר התקשורת להנגיש שירותי בזק ומתקני בזק - - -

יעקב כהן: זה סוג של הנגשה.

יעקב כהן: אנחנו מדברים כאן על הנגשה.

ליאת גלזר: אבל זאת הנגשה של שידורים, הנגשה מסוג אחר.

רן כהן: למה ההנגשה הזאת מסוג אחר?

רן כהן: זאת הנגשה, כמו כל הנגשה שצריכה להינתן לכל אדם עם מוגבלות.

ליאת גלזר: יש חוק שמסדיר את זה.

ליאת גלזר: השאלה האם ראוי להרחיב את תחולת החוק הזה או לא.

ליאת גלזר: סברנו שהדיון הזה לא צריך להתנהל כחלק ממסגרת התקנות האלה.

רן כהן: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות כולל הנגשה לכול, למיטב ידיעתי, אלא אם כן יתקנו אותי.

שמרית שקד גיטלין: הם דיברו על אספקט אחר, על כתוביות, נושא שמוסדר בחוק אחר.

יעקב כהן: זה גם חלק מן ההנגשה.

שמרית שקד גיטלין: הוא דיבר על כתוביות בטלפונים הסלולריים מן הדור השלישי.

שמרית שקד גיטלין: כבר כעת יש חובה לשים כתוביות בשידורי הטלוויזיה.

שמרית שקד גיטלין: הוא שואל האם החובה הזאת חלה גם על שידורי טלוויזיה כאשר הם משודרים בטלפונים סלולריים מן הדור השלישי.

שמרית שקד גיטלין: זאת שאלה על תחום החובה, על החלת החובה גם על חברות הסלולר.

יעקב כהן: כי אחר-כך נתחיל לחפש איפה בדיוק כן ואיפה לא.

רן כהן: נתקדם עם התקנות.

רן כהן: תרשמו לכם את ההערות כדי שנוכל לשמוע את הרצף ולהתרכז בתוך כל המורכבות הזאת, ואחר-כך ניכנס לפרטים.

ליאת גלזר: בתקנה 2 קובעים את הנורמה הכללית, לפיה "שירות בזק של בעל רישיון ומתקני הבזק שלו יהיו נגישים לאנשים עם מוגבלות לפי הוראות החוק ותקנות אלה".

ליאת גלזר: הוספנו הצהרה כללית על חובת הנגישות.

ליאת גלזר: בתקנה 3: "בעל רישיון יבצע התאמות נגישות בשירותי בזק ובמתקני בזק כמפורט בתקנות 4 ו-5 להלן".

ליאת גלזר: התקנות מציגות שני סוגים עיקריים של התאמות.

ליאת גלזר: בתקנה 4: התאמות נגישות בציוד הקצה.

ליאת גלזר: "ציוד הקצה" הוא המכשירים שמאפשרים את התקשורת, בעיקר כמובן הטלפונים.

יעקב כהן: הטלפונים הנייחים.

ליאת גלזר: טלפונים נייחים או ניידים.

ליאת גלזר: גם טלפון נייד הוא ציוד קצה.

ליאת גלזר: הצענו כי "בעל רישיון, המציע ללקוחותיו ציוד קצה, יציג דגם אחד לפחות של ציוד קצה נייח או נייד, לפי הענין, שהוא בעל כל התכונות המפורטות להלן...: (1) אפשרות להגברת קול וצליל; ..."

שמרית שקד גיטלין: מה המשמעות של המשפט "בעל כל התכונות המפורטות להלן, בין באותו דגם ובין בדגמים שונים"?

שמרית שקד גיטלין: דגם אחד חייב לכלול את כל התכונות הללו?

ליאת גלזר: זה "או".

ליאת גלזר: לבעל רישיון, בארסנל המכשירים שהוא מציע צריכים להיות מכשירים שעונים על כל הדרישות הללו, אבל לא כל הדרישות חייבות לקבל מענה באותו מכשיר.

ליאת גלזר: אם בדגם מסוים יש גם הגברת קול, אפשרות להתאמה למכשיר השמיעה ואפשרות לחיוג מופעל קול – ודרך אגב יש מכשירים כאלה – ומקשים המתואמים לשימוש של אנשים עם מוגבלות בראייה, הוא יכול להציע דגם אחד, אבל אם כדי לענות על הדרישות צריך להציע 4 דגמים שונים יציע 4 דגמים שונים.

רן כהן: הוא חייב שיהיה דגם אחד לפחות שעונה על המגבלה של כל אדם שיש לו מגבלה כלשהי, כך את אומרת.

רן כהן: אם במכשיר אחד או במכשירים רבים, זה לא משנה.

רן כהן: העיקר שיהיה לו מענה.

שמרית שקד גיטלין: נדרשות כאן 5 התאמות, וצריך להיות לפחות מכשיר אחד שיש לו את כל 5 ההתאמות.

קריאה: לא, יכולים להיות 5 מכשירים.

שמרית שקד גיטלין: יכולים להיות 5 מכשירים שונים שבכל אחד מהם יש התאמה אחת?

יעקב כהן: אדם שסובל ממספר מגבלות בעת ובעונה אחת, האם יש לבעל הרישיון חובה לספק מכשיר שיענה על יותר ממגבלה אחת?

יעקב כהן: האם לאדם יהיה מכשיר אחד למגבלה אחת ומכשיר שני למגבלה אחרת?

רן כהן: אם אני מבין נכון, הם מחייבים שיהיה לאותו בעל רישיון מענה לכל מגבלה, תהא אשר תהא, באותו מכשיר או במכשיר אחר, ובלבד שיהיה מענה.

שמואל חיימוביץ: מר קובי כהן מדבר על אדם שיש לו מוגבלוּת מורכבת, גם של שמיעה וגם של ראייה.

שמואל חיימוביץ: הוא לא ידבר בשני טלפונים.

יעקב כהן: יהיה לו מכשיר אחד לראות ומכשיר שני לשמוע?

רן כהן: לאדם שיש לו גם מגבלת ראייה וגם מגבלת שמיעה יהיה מכשיר שיענה לצרכים שלו.

שמואל חיימוביץ: לא כך קובעות התקנות.

שמרית שקד גיטלין: אולי נעבור על כל אחת מן ההתאמות הנדרשות.

ליאת גלזר: לפני כן אני מבקשת להגיד שציוד קצה הוא לא שירות בזק.

ליאת גלזר: בעלי הרישיון לא מחויבים ברישיון שלהם למכור לציבור מכשירים.

ליאת גלזר: הם עושים את זה כי יש להם בכך יתרונות עסקיים, אבל הם לא מחויבים למכור את המכשירים.

ליאת גלזר: לעומת שירותים שהם חייבים לתת, הם לא חייבים למכור מכשירים, ולכן הניסוח בתקנה הוא "בעל רישיון המציע ללקוחותיו ציוד קצה".

ליאת גלזר: יש בעלי רישיונות שלא מציעים ציוד קצה.

שמרית שקד גיטלין: אפשר לרכוש ציוד קצה לא רק מבעל הרישיון.

רן כהן: הוא נדרש, אם הוא מוכר ציוד קצה, שציוד הקצה הזה ייתן מענה לכל אדם שיש לו מגבלה כלשהי.

שמרית שקד גיטלין: את זה צריך לבחון.

ליאת גלזר: כמפורט בתקנות.

ליאת גלזר: רשמנו רשימה של התאמות שבעל הרישיון צריך להציע.

ליאת גלזר: לא חייבנו שיהיו כל ההתאמות באותו מכשיר.

רן כהן: לא חייבנו באותו מכשיר, אבל שיהיה מענה.

ליאת גלזר: אני מבינה שכאן שואלים, כדי להנגיש עבור אדם עם מוגבלות מורכבת את ציוד הקצה האם יכול לקרות שיידרש לשני מכשירים.

שמואל חיימוביץ: זה לא ריאלי.

שמואל חיימוביץ: איך אפשר לדבר בשני מכשירים?

ליאת גלזר: אני מבינה שזה לא ריאלי.

ליאת גלזר: כרגע התקנות דורשות מבעל הרישיון לספק ציוד קצה שיש בו את כל התכונות הללו, אך לא באותו מכשיר אלא יכול להיות במכשירים שונים.

קריאה: במכשירים שקיימים היום.

ליאת גלזר: נמצאים כאן נציגי החברות שרוצים להגיד דבר מה בעניין הזה.

רן כהן: נציגי החברות ידברו, אבל אחרי שנציגי ארגוני הנכים ידברו.

שמרית שקד גיטלין: נקבעו כאן 5 התאמות שצריכות להיות במכשירים.

שמרית שקד גיטלין: אולי נעבור קודם כול התאמה-התאמה ונבין על אילו התאמות מדובר.

ערן טמיר: האם אנחנו עוברים תקנה-תקנה, או שקודם כול היא מציגה את הכול?

רן כהן: קודם כול אנחנו מציגים את כל התקנות, ואבקש לקיים על כך דיון, ואחר-כך נעבור תקנה-תקנה.

רן כהן: אחרת, לא נבין.

שמואל חיימוביץ: אז עדיין לא כדאי להיכנס לדיון.

שמרית שקד גיטלין: זה חשוב מאוד.

שמרית שקד גיטלין: ייתכן שההתאמות עונות על הצרכים.

ליאת גלזר: אקרא שוב את התכונות הנדרשות מציוד הקצה: "(1) אפשרות להגבלת קול וצליל; (2) תאימות למכשירי שמיעה; (3) אפשרות לחיוג מופעל קול; (4) מקשים המתאימים לשימוש של אנשים עם מוגבלות בראייה; (5) לגבי בעל רישיון המספק שירותי טלפוניה נייחים בלבד – ציוד קצה הממיר באופן ממוכן אותות כתב לאותו שמע (TDD), בעברית ובערבית".

שמואל אמיתי: חסרה אופציה אחת כהנגשה לשפת הסימנים – וידיאו.

ליאת גלזר: וידיאו הוא שירות שניתן רק במכשירים מן הדור השלישי.

שמואל אמיתי: אבל זה שירות קיים, ונתתם רישיון הפעלה למפעילים.

דורון לוי: (כל דבריו מתורגמים על-ידי מר טל בוסידן) זה לא קשור בכלל.

דורון לוי: אני יושב בבית ומקבל שיחה באמצעות וידיאופון, לדוגמה, או באמצעות מחשב, וכאן זה לא מופיע, ובנוסף יכול לשוחח גם במכשירים מן הדור השלישי, אך גם המכשירים מן הדור השלישי לא מופיעים כאן.

ליאת גלזר: התקנה הזאת מבקשת להטיל חובה על בעל רישיון.

ליאת גלזר: השאלה מה גדר החובה לצורך הנגשת ציוד הקצה.

ליאת גלזר: סברנו שאלה סוגי ההתאמות שיש לחייב את בעל הרישיון להציע, שיהיה לו ציוד קצה שמאפשר את ההתאמות הללו.

ליאת גלזר: כאשר התקנו את התקנות לא חשבנו שיש מקום להרחיב את הרשימה.

רן כהן: לא קיימתם את החוק.

יעקב כהן: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות מדבר על התאמה לצרכים של בעלי המגבלה.

יעקב כהן: אם לא נקבל כאן את ההתאמה המלאה בעצם נישאר עם היעדר שוויון.

רן כהן: מייד נדבר על זה.

ליאת גלזר: השאלה האם לבעל המגבלה אין מענה לצרכים שלו באמצעות טלפון שמקיים אחת מן התכונות הללו, האם אין לו מענה בכלל, או שהוא יכול לקבל מענה טוב יותר.

דורון לוי: אין מענה בכלל לחרשים, שום דרך תקשורת.

רן כהן: צריך לומר לזכותה של עו"ד גלזר, היא אמרה כבר בפתיח שהיא פתוחה לשינויים אז נוכל גם פה אולי להוסיף ולתקן, בתקווה שמשרד התקשורת לא יטיל על זה וטו, כי אחרת אנחנו נשים על זה וטו.

רן כהן: נמשיך הלאה.

ליאת גלזר: עדיין בסעיף ציוד הקצה, אנחנו אומרים שבעל רישיון שמוכר ציוד קצה נייח צריך להציע "לפחות דגם אחד אלחוטי ודגם אחד קבוע" שעונה על הדרישות, שיהיו גם טלפונים אלחוטיים ולא רק טלפונים קבועים.

רן כהן: יפה.

רן כהן: טוב שחשבתם על זה.

ליאת גלזר: תקנה 5 עוסקת בשירותים.

ליאת גלזר: ניסינו לבחון את שירותי הטלפוניה שאנחנו מכירים ולראות איך להפוך אותם לנגישים יותר.

ליאת גלזר: התקנה קובעת כדלקמן: "בעל רישיון יציע ללקוחותיו שירותי טלפוניה אלה, בעברית ובערבית: (1) שירות הודעות מסר קצר (SMS), ככל שהוא ניתן," – מכיוון שחלק מבעלי הרישיונות לא נותנים שירותים כאלה – "לאנשים עם מוגבלות בראייה, באמצעות טכנולוגיה הממירה אותות כתב לאותות שמע ("Text to speech");" מאז כתבתנו את הנוסח הזה הבנו שיש טכנולוגיות נוספות, חלקן ישימות יותר וחלקן ישימות פחות.

ליאת גלזר: אנחנו מציעים לכתוב כאן "לרבות באמצעות טכנולוגיה הממירה אותות כתב לאותות שמע".

רן כהן: או להוסיף: "וטכנולוגיות נוספות המאושרות על-ידי משרד התקשורת, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת".

ליאת גלזר: לא צריך את הוועדה.

ליאת גלזר: עדיף לייעל את ההליכים.

רן כהן: אז בלי הוועדה, אבל טכנולוגיות שיאושרו על-ידי בעל הסמכות.

ליאת גלזר: "על-ידי השר".

שמואל חיימוביץ: "על-ידי השר, בהתייעצות עם גורם מקצועי".

ליאת גלזר: או לכתוב: "לרבות ...", ואז חובת ההנגשה קיימת בחלק הראשון של המשפט, ואופן ההנגשה המדויק של ה-אס-אמ-אס יהיה לרבות בדרך הזאת או בדרך אחרת.

שמרית שקד גיטלין: אילו טכנולוגיות נוספות אתם מכירים?

ליאת גלזר: יש גם טכנולוגיה הפוכה, שממירה את השמע לכתב.

קריאה: כתב רגיל וכתב ברייל.

ליאת גלזר: את פסקה (2) אקרא לאט-לאט, כי מאז כתבנו את נוסח התקנות משום מה אף אחד שקרא את הסעיף לא כל-כך הבין אותו, למרות שבאמת השתדלנו.

ליאת גלזר: פסקה (2) נועדה לאפשר לאנשים עם מוגבלות בשמיעה לנהל שיחת טלפון, כאשר שיחת הטלפון מתבצעת באמצעות גורם מתווך – מוקדן.

ליאת גלזר: זה שירות שמוכר בעולם למיטב ידיעתי ונקרא Relay services.

ליאת גלזר: אם אדם עם מוגבלות בשמיעה רוצה היום להתקשר ולהזמין אמבולנס, כדי שיוכל לעשות כן הוא מתקשר עם המוקדן באמצעות כתיבה – לא היינו ספציפיים בעניין אופן ההתקשרות בין בעל המוגבלות בשמיעה למוקדן – והמוקדן מבצע עבורו את השיחה.

ליאת גלזר: המוקדן מתקשר ומזמין עבורו את האמבולנס, ולמוקדן יש אמצעים לתקשר עם האדם בעל המוגבלות, בין ב-אס-אם-אס, בין באי-מייל או במכשירים שממירים אותות כתב לאותות שמע, והוא מבצע עבורו את המִמְסוּר.

ליאת גלזר: לעניין מוקד שכזה ציינו כי "השירות יינתן בכל ימות השנה ובכל שעות היממה", מן הטעם שאנו רואים בזה הנגשת שירות הטלפוניה.

ליאת גלזר: כפי שאדם ללא מוגבלות יכול להתקשר לאן שירצה בכל שעה שירצה, סברנו שיהיה זה נכון גם לגבי הנגשת השירות הזה לאנשים עם מוגבלות.

ליאת גלזר: "בלי לגרוע מהוראות כל דין, שירות כאמור יכול שבאישור השר יסופק בידי מספר בעלי רישיון במשותף".

ליאת גלזר: רצינו לשמור כאן פתח שיוקם מוקד כללי ארצי כזה, ולא שכל בעל רישיון יצטרך להקים מוקד כזה בעצמו.

ליאת גלזר: זכור לי שיש דבר דומה של משרד הרווחה, או אמור להיות.

שמואל אמיתי: הוא לא עובד.

ליאת גלזר: הוראת הסעיף מסייגת וקובעת "מבלי לגרוע מהוראות כל דין", כי ייתכן שלרשות להגבלים עסקיים יהיה מה להגיד על העניין הזה.

ליאת גלזר: כאשר אנו נותנים את הרישיונות אנו מסדירים גם היבטים של שירות לקוחות.

ליאת גלזר: כאשר כתבנו את הנוסח של פסקה (3), ובעצם עד היום, עדיין לא היו תקנות שמנגישות את השירות לצרכן כשלעצמו.

ליאת גלזר: את הדברים שהיו אקוטיים בעינינו הכנסנו אל תוך התקנות הללו, כדלקמן: "הגישה למוקדים של בעל הרישיון לרבות מוקד שירות לקוחות, מודיעין ומוקד גבייה תתאפשר באמצעות טלפון, פקסימיליה ודואר אלקטרוני, ולגבי שאילתות קצרות למוקד – גם באמצעות הודעת מסר קצר (SMS), אם נכלל שירות כאמור במסגרת שירותיו של בעל הרישיון".

ליאת גלזר: רצינו שבפני האדם עם מוגבלות יהיו פתוחות כל דרכי ההתקשרות עם שירות הלקוחות.

יעל יקואל: כאן לא כתוב לְמה צריך שייתן את השירות.

יעל יקואל: כביכול גם בעל רישיון שלא נותן שירות אס-אם-אס יכול שיהיה לו טלפון שמקבל הודעות אס-אם-אס.

ליאת גלזר: אם למנוי שלו אין שירות אס-אם-אס - - -

יעל יקואל: הוא יכול ליצור אתו קשר מטלפון אחר.

ליאת גלזר: לבעל הרישיון אין את מערכת האס-אם-אס שמאפשרת לקבל את האס-אם-אס.

יעל יקואל: זה דרך תקשורת.

יעל יקואל: הוא לא חייב לתת שירותי פקסימיליה כדי לקבל פקס, או לתת שירותי אי-מייל כדי לקבל אי-מייל.

ליאת גלזר: היום פקסימיליה ואי-מייל יש לכולם.

יעל יקואל: גם אס-אם-אס.

ליאת גלזר: על מנת שהמוקד יקבל אס-אם-אסים הוא צריך שתהיה לו מערכת שמאפשרת את קבלת האס-אם-אס.

קריאה: אפשר לקבל אס-אם-אס בכל טלפון נייד.

ליאת גלזר: אם לבעל הרישיון אין מערכת שתומכת בקבלת אס-אם-אסים – יש בעלי רישיונות שלא נותנים מכשור כזה, למשל בשירות שניתן כרגע על-ידי חברת "הוט" בטלפונים.

ענבר יחזקאלי-בליליוס: אבל החברה לא צריכה לתת שירותי אס-אם-אסים כדי לאפשר את השירות.

ענבר יחזקאלי-בליליוס: כל אחד מאתנו יכול לקבל אס-אם-אסים.

ענבר יחזקאלי-בליליוס: מספיק שיהיה שם מכשיר טלפון נייד אחד שמקבל אס-אם-אסים כדי לתת את שירות האס-אם-אסים.

ליאת גלזר: כדי שזה יהיה חלק אינטגרלי ממוקד שירות הלקוחות זה צריך להיות ממומשק למערכת.

ענבר יחזקאלי-בליליוס: זה לא שירות שניתן לכל האוכלוסייה אלא רק לאנשים עם מוגבלות שחייבים להשתמש בהודעות אס-אם-אס, צריך לאפשר להם את זה.

ליאת גלזר: אנחנו מוכנים לחשוב על זה.

יעקב כהן: דרך אגב, מערכת כזאת היא הראשונה שהרימה את הכפפה.

יעקב כהן: יש לי שאלה עקרונית מאוד.

יעקב כהן: ככל הידוע לי משרד התקשורת מספק רישיונות להפעלה של תווך, מדיה, כלומר מקצה לקצה כאשר אין אחריות על המכשירים, הציוד וכדומה.

יעקב כהן: החברה יכולה לבחור לעצמה אילו התקנים או אילו מכשירים להתקין.

יעקב כהן: חשוב לי להבין על מי תיפול חובת ההנגשה: על החברה שנותנת את התווך, או על החברות שמספקות את ציוד הקצה?

קריאה: כל אחת בתחומה.

יעקב כהן: זאת שאלה מאוד-מאוד עקרונית.

יוליה מרוז: זאת שאלה נכונה מאוד מכיוון שאנחנו לא מייצרים את הציוד.

ליאת גלזר: קודם כול בואו נראה את החובה.

ליאת גלזר: חובת ההנגשה חלה על בעל הרישיון, שהוא התווך, והחובה שמוטלת עליו בחלק הראשון, שיהיה לו ציוד כזה.

שמרית שקד גיטלין: במידה והוא מספק את הציוד.

יוליה מרוז: ואם לא מייצרים את הציוד?

יוליה מרוז: אנחנו לא היצרנים, אלא מציעים את מה שקיים בשוק.

ליאת גלזר: כרגע אנחנו מתקינים את התקנות.

ליאת גלזר: לעניין התכונות שצריכות להיות בציוד הקצה, אנו סבורים שלא קיימת מניעה טכנולוגית.

יוליה מרוז: אז תטילו את זה על היצרנים.

יעקב כהן: השאלה על מי חובת ההנגשה.

ליאת גלזר: עולות כאן שתי שאלות שונות:

ליאת גלזר: על מי החובה?

ליאת גלזר: החובה חלה על בעל הרישיון.

יעקב כהן: השאלה אם הוא מסוגל למלא את החובה.

יוליה מרוז: זה לא תלוי בו.

ליאת גלזר: מה החובה?

ליאת גלזר: החובה להציע - - -

יוליה מרוז: ככל שהציוד הזה קיים ומיוצר על-ידי יצרנים.

ליאת גלזר: אני מסכימה, ככל שהציוד או התכונות קיימות.

שמרית שקד גיטלין: ייתכן שהיא בדקה ומצאה שכבר היום הציוד הזה מיוצר.

שמרית שקד גיטלין: אני לא מאמינה שהם מבקשים ציוד שלא בדקו שקיים, אבל נוכל לברר את זה בהמשך.

שמרית שקד גיטלין: אני מניחה שבדקתם שקיימים מכשירים כאלה בשוק.

ליאת גלזר: עמדת משרד התקשורת, אחרי ההתייעצות שקיימנו, שהתכונות שכתובות כאן קיימות במכשירים שזמינים היום בשוק.

ליאת גלזר: יש מכשירים ותכונות שצריך אולי לפתח.

ליאת גלזר: אנחנו לא מבקשים שייצרו עכשיו מכשירים שלא קיימים בכלל, אבל אם אפשר לפתח תכונה מסוימת כדי להגיע להתאמה וצריך לשלם למישהו כדי לפתח אותה, אנו סבורים שזאת לא מכשלה טכנולוגית.

ליאת גלזר: תקנה 6, שעוסקת בהתאמות נוספות, נועדה להבהיר שבעל רישיון יכול לבצע התאמות נוספות על אלו המנויות בתקנות הללו.

ליאת גלזר: בתקנת משנה (ב) נקבע: "חייב בביצוע התאמות נגישות לשירות בזק או מתקן בזק לא יטיל תשלום על אדם עם מוגבלות בשל ביצוע התאמות נגישות הנחוצות להנגשה לפי תקנות אלה של השירות או המתקן, לפי העניין.

ליאת גלזר: " כלומר, ככל שיהיו עלויות, האדם עם המוגבלות בוודאי לא צריך לשאת בהן.

ליאת גלזר: אם אדם עם מוגבלות מתקשר בטלפון, עלות השיחה תהיה כמו עלות שיחה של אדם ללא מוגבלות, כולל השיחה למוקד שירות שהוא התחליף לטלפוניה כאשר משתמשים במוקדן מתווך.

ליאת גלזר: גם שיחה למוקד הזה, התשלום עבורה צריך להיות כמו בשיחת טלפון רגילה.

ליאת גלזר: באשר למכשירים, ברור שיש לפעמים שונוּת במחירי המכשירים.

ליאת גלזר: המכשיר שלי למשל לא עולה הרבה כנראה, ואולי המכשיר של מישהו אחר שיושב כאן עולה יותר.

ליאת גלזר: אנחנו סבורים שאין זאת הפליה.

ליאת גלזר: אם המכשיר עצמו עולה יותר אז הוא עולה יותר.

שמרית שקד גיטלין: אולי כדאי להבהיר את זה בתקנות.

ליאת גלזר: ההפליה כאן לא בגלל האדם עם המוגבלות, אלא כי יש מכשירים שעולים יותר ומכשירים שעולים פחות.

ישראל אבן זאב: השאלה אם הוא עולה יותר בגלל התוספת.

ליאת גלזר: אם עושים את התוספות במיוחד, יש מכשיר אחד עם תוספות ואותו מכשיר ללא תוספות, המחיר עבור המכשירים צריך להיות זהה.

ליאת גלזר: אבל אם יש מכשיר מאוד-מאוד מיוחד שיש בו למשל תכונות מן הדור השלישי או וידיאו, אנו סבורים שעצם זה שהוא יקר יותר איננה הפליה.

רן כהן: הוא לא צריך להיות יקר יותר מאשר מכשיר מן הדור השלישי לכל אדם שאין לו מוגבלות.

ישראל אבן זאב: אבל גם במכשירים מן הדור השלישי יש מחירים שונים.

דורון לוי: יש מכשירים שדורשים תשלום קבוע.

דורון לוי: למשל בשביל להשתמש בשירות הווידיאו בדור השלישי עליי לשלם על אינטרנט מהיר של 5-6 מגה-בייט, ואני משלם רק כדי לראות תמונה באיכות טובה יותר.

דורון לוי: אם זה היה במהירות של 1-2 מגה-בייט זה לא היה שווה לי.

דורון לוי: אין כאן הפליה?

דורון לוי: יש כאן הפליה.

רן כהן: נכון, הוא צודק.

ליאת גלזר: אבל זאת לא הפליה של האדם עם מוגבלות בשל מוגבלותו.

רן כהן: זה בדיוק הפליה שלו בשל מוגבלותו.

נעמי מורביה: זאת הפליה קלאסית בהגדרתה.

ליאת גלזר: תקנה 7 עוסקת בפרסום: "בעל רישיון יפרסם ברבים את התאמות הנגישות שהוא מבצע על ידו לפי תקנות אלה".

ליאת גלזר: תקנה 8 יוצרת פטור זמני לבעל רישיון כללי ייחודי.

ליאת גלזר: בעל רישיון כללי ייחודי הוא גורם שמספק שירותי טלפוניה פנים-ארצית נייחת, לא ניידת, והוא לא חב בחובת שירות אוניברסלי.

ליאת גלזר: כלומר הוא לא חייב לתת את השירות שלו בכל מקום בארץ ולכל אדם, אלא יכול להחליט למשל שהוא רוצה לתת את שירותי הטלפוניה שלו רק למגדלי עזריאלי וזה סוג הרישיון שיש לו.

שמואל חיימוביץ: ואז לעובד עם מוגבלות שמיעה תהיה בעיה לתקשר עם הטלפונים באותו בניין.

ליאת גלזר: בעל רישיון שכזה נותן שירות שהוא באופיו מוגבל וניתן למספר מוגבל של אנשים, ובעיקר לציבור העסקי.

ליאת גלזר: הרישיונות הללו חדשים מאוד.

ליאת גלזר: מספר המנויים באותם רישיונות קטן מאוד.

ליאת גלזר: סברנו שנכון לתת לבעל רישיון כזה פטור מחובות הנגישות הקבועות בתקנות הללו לתקופה של שנתיים מיום קבלת הרישיון.

יעקב כהן: חס וחלילה.

שמואל חיימוביץ: הוא חוסך די כסף כדי שיוכל להפוך את השירות לנגיש.

ליאת גלזר: הפטור ניתן לתקופה של שנתיים מיום קבלת הרישיון, לא מיום תחילת התקנות.

ליאת גלזר: יש בעלי רישיונות שמחזיקים את הרישיון כבר שנתיים.

ליאת גלזר: אנו סבורים שבעל רישיון כזה, שמספר המנויים שלו מצומצם מלכתחילה, נכון לתת לו הגנת ינוקא לתקופה של שנתיים מיום קבלת הרישיון.

שמרית שקד גיטלין: כמה חברות שקיבלו רישיון כללי ייחודי פועלות?

ליאת גלזר: 4 חברות.

ליאת גלזר: רישיון כללי ייחודי יש לחברת "פרטנר תקשורת נייחת", לחברת "גלובקול", לחברה "012" ול"סלקום" בכל הקשור לתקשורת נייחת.

רן כהן: לשם מה נחוצות השנתיים הללו?

רן כהן: מדוע זה הכרחי?

שמואל חיימוביץ: מה העלויות הנוספות?

ליאת גלזר: אנחנו מדברים על עסק בתחילת דרכו, שאנו קוראים לו ינוקא.

נעמי מורביה: "פרטנר" הוא עסק בתחילת דרכו?

ליאת גלזר: "פרטנר תקשורת נייחת" הוא עסק בתחילת דרכו.

ליאת גלזר: זה שותפות, וזה לא בדיוק "פרטנר".

ליאת גלזר: נציגת "פרטנר" תוכל להגיד, אבל אני אציג את עמדת משרד התקשורת.

ליאת גלזר: אנו מאמינים בעיקרון שנקרא ינוקא.

ליאת גלזר: לפעמים עסק בתחילת דרכו צריך לחשוב אילו חובות ניתן להטיל עליו.

רן כהן: אילו אמרתם שחברות קיימות צריכות להתארגן במשך חצי שנה כדי לקיים את התקנות הללו, טענה כזאת הייתי יכול להבין מכיוון שהן כבר פועלות וצריכות להתארגן.

רן כהן: אני לא יכול להבין למה צריך לתת שנתיים לחברה.

ישראל אבן זאב: ימי חסד.

רן כהן: זה לא ימי חסד אלא ימי עוול.

רן כהן: לעניות דעתי אין שום סיבה שחברה שמתארגנת להיכנס לשוק הזה לא תתארגן לפני שהיא מקבלת את הרישיון ומפעילה את השירות.

ישראל אבן זאב: תהיה פרסומת טובה יותר לחברה אם תתן מראש את השירותים הללו.

רן כהן: בוודאי.

רן כהן: אז למה צריך לתת לחברה פטור?

רן כהן: פתאום המציאו את השם ינוקא?

שמואל אמיתי: שירותי כבאות אולי יתחילו לתת שירות רק אחרי חצי שנה ...

ליאת גלזר: אנחנו סבורים שיש מקום להקל בחובות לגבי עסק בתחילת דרכו, במיוחד כאשר מספר המנויים שלו מצומצם, בשני היבטים.

ליאת גלזר: מצד אחד, מספר המנויים שלו מצומצם ולכן ההכנסות שלו מצומצמות, ויש לו השקעות אדירות.

ליאת גלזר: זה לא כמו לפתוח חנות נעליים, אלא נדרש להקים רשת תקשורת.

ליאת גלזר: ומצד שני, מספר המנויים שלו מצומצם כך שגם התכלית של ההנגשה מצומצמת יותר.

רן כהן: יש למשרד התקשורת הערכה אילו עלויות זה מוסיף למפעיל?

רן כהן: מי שנכנס לשוק התקשורת נדרש מראש להשקעות של מאות מיליוני שקלים.

רן כהן: זה מוסיף לו 5%?

רן כהן: 10%?

רן כהן: כמה זה מוסיף לו?

קריאה: גם לא.

רן כהן: על זה אתם פתאום ותרנים, דווקא על חשבון הנכים?

שמואל חיימוביץ: המשמעות של ההחלטה הזאת כבדה מאוד.

שמואל חיימוביץ: תאר לעצמך שמחליפים את ספק השירות של שירותי הבזק במגדלי עזריאלי ועובד שם אדם עם מוגבלות שמיעה.

שמואל חיימוביץ: במשך שנתיים הוא יהיה מנוטרל.

רן כהן: זה נראה לי לא סביר.

דן אורן: אני מבקש להזכיר באיזו מסגרת נורמטיבית אנחנו נמצאים.

דן אורן: הסמכות של השר לפטור היא משתי עילות, על-פי החוק: או כדי למנוע פגיעה מהותית באופיו המיוחד של השירות – אני יודע שזה לא עילת הפטור כאן; או בשל נטל כבד מדי – וכך נטען כאן.

דן אורן: אני מבהיר לוועדה היכן זה נכנס במשטר של חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

רן כהן: בעיני זה נטל כבד מדי על הנכים, לא על החברה.

ישראל אבן זאב: כאשר החברה מרוויחה, למי היא מחזירה את הכסף?

דן אורן: החוק דיבר על נטל כבד מדי שמוטל על בעל הרישיון.

יהל בן נר: רציתי להבהיר שהחברות שמדובר בהן, שיש להן רישיון כללי ייחודי, פונות כרגע רק למנויים עסקיים.

יהל בן נר: אין לנו לקוחות פרטיים.

יעקב כהן: אדרבה.

יהל בן נר: המנויים היחידים שיש לנו במסגרת שירותי התקשורת הפנים-ארצית שלנו הם מנויים עסקיים פרופר, חברות.

יעקב כהן: אין שם מוגבלים?

שמואל חיימוביץ: האם יעלה על דעתנו שיפתחו בניין חדש ויגידו שבשל סיבות כלכליות המעלית תפעל רק בעוד חצי שנה?

רן כהן: זה מקרה דומה.

ליאת גלזר: תקנה 9 נועדה לקבוע שהפרת התקנות הללו תהווה גם הפרת רישיון לגבי בעל הרישיון, ויחולו הוראות ההפרה האמורות בחוק התקשורת, שם יש סמכות להטיל עיצומים כספיים וכולי.

רן כהן: על-פי ההוראות הללו אתם יכולים אפילו לגרוע את הרישיון.

רן כהן: מה שנאמר בתקנה 9 כולל גריעת רישיון.

ליאת גלזר: כן, בהתאם לסמכויות של השר.

ליאת גלזר: תקנה 10 עוסקת בתחילה.

רן כהן: נעבור להערות ולדיון.

ערן טמיר: יש לנו לא מעט הערות.

ערן טמיר: אני סבור שצריך לעבור תקנה-תקנה.

רן כהן: האם לא הועבר לכם נוסח של התקנות ולא הערתם עליהן קודם לכן?

ערן טמיר: נוסח התקנות הועבר אלינו, אבל היו אי-הסכמות.

שמואל חיימוביץ: אנחנו רוצים להזכיר, את ההערות שלנו העלינו בכתב כבר ב-11 באפריל 2006 ולא כל ההערות קיבלו את ביטוין בתקנות שלפנינו.

דן אורן: למרות שהנציבות היא יחידה במשרד המשפטים, יש לה מעמד עצמאי בוועדות הכנסת.

רן כהן: בסדר גמור, אני בוודאי אבקש לשמוע אותם.

ערן טמיר: אני מציע שנעבור תקנה-תקנה.

ערן טמיר: אני חוזר בתקנה 1(א)

ערן טמיר: להגדרת "בעל רישיון".

ערן טמיר: לדעתי מבחינה משפטית ההגדרה הזאת לא אפשרית, היא חסרת סמכות משום שכאשר החוק מדבר על "בעל רישיון" הוא מדבר על כל בעל רישיון לפי חוק הבזק.

ערן טמיר: זה כולל בעל רישיון כללי, בעל רישיון מיוחד, ובעל רישיון לא רק למתן שירותי טלפוניה.

ערן טמיר: זאת הסיבה הראשונה מדוע צריך לשנות את ההגדרה ולקבוע שזה כל בעל רישיון.

ערן טמיר: אנחנו מציעים לכתוב ""בעל רישיון" – כהגדרתו בחוק התקשורת".

ליאת גלזר: אם אין התאמות רלוונטיות - - -

שמרית שקד גיטלין: זה לא עניין של חוסר סמכות.

ערן טמיר: לדעתי זאת פרשנות בלתי לגיטימית של חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות משום שחוק השוויון לא הגביל את עצמו לבעל רישיון כללי שנותן שירותי טלפוניה.

ערן טמיר: עכשיו אגיד גם למה מהותית זה לא נכון.

ערן טמיר: ההגדרה הזאת מחולקת לשתיים: ראשית, יש בעל רישיון כללי, ושנית, הוא נותן שירותי טלפוניה.

ערן טמיר: יש חיה כזאת שנקראת "בעל רישיון מיוחד".

ערן טמיר: על-פי חוק התקשורת, "רישיון מיוחד" הוא "רישיון שניתן לפי חוק זה לביצוע פעולות בזק כלשהן ולמתן שירותי בזק פנים-ארציים או בין-לאומיים כלשהם, המוגבל לסוג מסוים של פעולות בזק".

ערן טמיר: בעיקרון זה יכול להיות גם רישיון מיוחד למתן שרותי טלפוניה.

ערן טמיר: לכן אין שום סיבה להגביל את זה רק לבעל רישיון כללי.

רן כהן: אתה אומר: מי שקיבל רישיון מכל סוג למתן שירותי טלפוניה.

ליאת גלזר: זה לחלוטין לא הגיוני.

שמרית שקד גיטלין: אתה מדבר רק על מתן שירותי טלפוניה?

ערן טמיר: לא.

ערן טמיר: אני סבור שצריך לא להגביל את זה רק לשירותי טלפוניה.

ערן טמיר: חברת "יס" למשל נותנת שירותי בזק ויש לה רישיון, לא רק לשידורים, אלא היא נותנת גם את התשתית לקליטת שידורים מן הלוויין.

ליאת גלזר: Uplink ו-Downlink.

ליאת גלזר: איך מנגישים Uplink ו-Downlink?

ערן טמיר: יש לדבר הזה ציוד קצה, שנקרא "ממיר" בדרך כלל.

קריאה: חוזרים לשאלה מי אחראי על זה.

ליאת גלזר: גם בשיחתי עם היועצת המשפטית של הוועדה עלתה השאלה האם להנגיש את ציוד הקצה של בעל רישיון לשידורים.

ליאת גלזר: נחשוב על זה, אבל זה לא קשור להערה שלך על בעל הרישיון.

שמרית שקד גיטלין: אם רוצים להנגיש גם את ציוד הקצה של מי שנותן שירותי טלוויזיה, עלינו להכניס גם אותם להגדרה.

ליאת גלזר: ייתכן.

ערן טמיר: צריך לכלול גם אותם.

ערן טמיר: לכן "בעל רישיון" צריך להיות כהגדרתו בחוק, לא מוגבל רק לשירותי טלפוניה.

ערן טמיר: ההגדרה הזאת צריכה להשתנות ולכלול כל סוג של שירות בזק למינהו.

שמרית שקד גיטלין: בוא נדבר על שירותים ספציפיים.

שמרית שקד גיטלין: יש שירותים נוספים שלדעתך צריך להנגיש – שירותי טלפון בין-לאומיים, שירותי גישה לאינטרנט?

ערן טמיר: כל השירותים.

שמרית שקד גיטלין: עו"ד ליאת גלזר שואלת, ובצדק, כיצד.

ליאת גלזר: כאשר אני מסתכלת על ההגדרה שוב – ואני מצטערת שאצטרך לחזור אליכם בעניין הזה – לדעתי בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כאשר כתוב "בעל רישיון" מפנים להגדרה בחוק התקשורת.

ליאת גלזר: "בעל רישיון כללי" הוא "מי שקיבל רישיון כללי או מיוחד לביצוע פעולות בזק ולמתן שירותי בזק".

ליאת גלזר: אני לא בטוחה שבעל רישיון לשידורים נכלל בזה.

ליאת גלזר: יש "בעל רישיון כללי" ויש "בעל רישיון לשידורים".

שמרית שקד גיטלין: את רוצה לבדוק את זה?

שמרית שקד גיטלין: בעיקרון החוק קובע "בעל רישיון כהגדרתו בחוק התקשורת", ולא "בעל רישיון כללי".

ערן טמיר: זה כולל את כולם.

דן אורן: אני יודע שבתהליכי החקיקה בכל הדיונים דיברו על שירותי טלפוניה.

ערן טמיר: לא כך קובע החוק.

ליאת גלזר: אני צריכה לבדוק את זה.

רן כהן: יש לכם התנגדות שזה יחול על כל השירותים?

רן כהן: קבעתם הגדרה שמתייחסת רק לבעל רישיון כללי ורק לשירותי טלפוניה בכוונה להגביל?

ליאת גלזר: כן.

רן כהן: בעצם לא נתתם מענה לדרישות החוק.

ליאת גלזר: בעל רישיון לשידורים, מידת האחריות של שר התקשורת עליו מוגבלת.

ליאת גלזר: הרגולטור של בעל רישיון לשידורים הוא המועצה ל- - -.

רן כהן: לנו בכנסת אין שום שר אחר שממונה על השידורים פרט לשר התקשורת.

שמואל חיימוביץ: החובות לא צריכות להיות דווקא בחבות של הרגולטור.

שמואל חיימוביץ: מבחינתנו החובות הן מול ספק השירות גם אם אין רגולטור.

רן כהן: נכון.

ליאת גלזר: לדעתי ההפניה להגדרת "בעל רישיון" בחוק המסמיך – חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות – מתייחסת לבעלי רישיונות שאינם בעלי רישיונות לשידורים.

דן אורן: לפי חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות "בעל רישיון" הוא "בעל רישיון כהגדרתו בחוק התקשורת (בזק ושידורים)".

רן כהן: אני מציע שזאת תישאר ההגדרה.

דן אורן: עו"ד ליאת גלזר אומרת שהיא לא בטוחה שההגדרה הזאת כוללת את הטלוויזיה.

שמרית שקד גיטלין: כי יש הגדרה נפרדת ל"בעל רישיון לשידורים" בחוק התקשורת.

שמרית שקד גיטלין: תבדקי את זה.

רן כהן: אני מציע שתהיה גם ההגדרה שקראתם מחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות וגם ההגדרה לגבי שידורי טלוויזיה.

שמרית שקד גיטלין: אינני יודעת אם זה חל בכלל במסגרת החוק המסמיך.

דן אורן: אם זה לא כלול בהגדרת "בעל רישיון" לפי החקיקה הראשית – אני לא רוצה לדבר כאן באוויר כי ייתכן שזה כן כלול בהגדרה בחקיקה הראשית, אבל התקנות יכולות לבוא רק מכוח החקיקה הראשית.

ליאת גלזר: לדעתי זה לא כלול בחוק המסמיך.

ליאת גלזר: גם במהות, הנגשה של השידורים נעשתה בחוקים אחרים והמהות שלה אחרת – הנגשת השידור, התוכן עצמו.

דן אורן: בזה עוסק חוק אחר.

רן כהן: אני לא מסכים שההגדרה הזאת תהיה מצמצמת לעומת החוק.

רן כהן: אני מבקש שתבדקו איך לא תהיה מצמצמת.

ליאת גלזר: אבדוק יותר מזה, האם יש דרך באמצעות מה שעדיין כתוב בחוק להנגיש את ציוד הקצה של השידורים, שזה הממיר והשלט.

ליאת גלזר: אבדוק את זה.

ערן טמיר: עניין אחר שרצינו להתייחס אליו, אנחנו מבקשים להוסיף מספר דברים לתקנות הללו.

ערן טמיר: אני מאמין ומקווה שלנציגי משרד התקשרת ולגורמים אחרים לא תהיה התנגדות.

ערן טמיר: אנחנו מבקשים להוסיף תקנה שעוסקת בשמירת דיני נגישות אחרים.

רן כהן: לפני שאנחנו ממשיכים הלאה, האם לגבי התקנה הראשונה יש הערות נוספות?

יעקב כהן: לא קיבלתי תשובה עקרונית, האם חובת ההנגשה מוטלת על ספק התווך או על ספק ציוד הקצה.

יעקב כהן: זאת שאלה עקרונית ומהותית.

רן כהן: על בעל הרישיון באשר לתחולת הרישיון שלו.

יעקב כהן: משרד התקשורת נותן רישיונות לנותני שירותי תווך בלבד.

יעקב כהן: כספק תווך אנו יכולים להביא כדוגמה את חברת "בזק".

יעקב כהן: החברה היום לא מחויבת בשום ציוד קצה.

יעקב כהן: מבחינתה, בין אם התקנות הללו יעברו או לא יעברו, אין לה שום חובת הנגשה.

רן כהן: אם היא לא נותנת ציוד קצה לאף אחד אז היא לא חייבת גם לנכים.

רן כהן: אם היא נותנת ציוד קצה, היא חייבת גם להנגיש לציבור המוגבלים.

יעקב כהן: אין כאן חובה, אלא רק הצעה.

רן כהן: ההגדרה חד-משמעית: על-פי הרישיון שהיא מקבלת.

רן כהן: אם הרישיון שהיא מקבלת מאפשר לתת ציוד, בכל רמה היא צריכה לתת את הציוד לכל האזרחים, וגם לאנשים עם מוגבלות.

יעקב כהן: אחדד את השאלה.

יעקב כהן: החברה רוכשת ציוד מבעל היתר אחר שיש לו ציוד קצה.

יעקב כהן: אנחנו נופלים באמצע.

יוליה מרוז: אני מייצגת את חברת "פלאפון".

יוליה מרוז: אני סבורה שהשאלה שנשאלה כאן נכונה מאוד.

יוליה מרוז: היא אמנם מתחדדת יותר בתקנה 4 ולא בהגדרות.

רן כהן: נגיע אליה.

יוליה מרוז: אבל זה קשור באותו עניין.

יוליה מרוז: כאשר מדובר בהנגשה של ציוד קצה, חשוב להבין: בעלי הרישיון על-פי ההגדרה הם מי שמחויבים על-פי הרישיונות שלהם לספק שירותי בזק, שירותי תקשורת, ולא מחויבים לספק את הציוד, כפי שציינה נציגת משרד התקשורת.

יוליה מרוז: בפועל בדרך כלל אנחנו מציעים לצרכנים עסקה שכוללת גם מכשירי ציוד קצה.

יוליה מרוז: את מכשירי ציוד הקצה אנחנו רוכשים מיצרני ציוד קצה, חברות גדולות בדרך כלל כמו "מוטורולה" ו"נוקיה", ואת המכשירים אנו מציעים לציבור הצרכנים.

יוליה מרוז: אנחנו לא מייצרים את המכשירים.

יוליה מרוז: נכון שאם בודקים את השוק רואים שכל אחד מן היצרנים מייצר לפחות מכשיר או שניים שכוללים את התכונות האמורות אחר-כך בתקנה 4.

דן אורן: כך כתוב בתקנות: "בעל רישיון המציע ללקוחותיו ציוד קצה".

יוליה מרוז: היום בשוק יש מכשירים שעונים על הדרישות האמורות, אבל הטלת האחריות להצעת מכשירים שכוללים את כל התכונות על בעלי רישיונות כמו "פלאפון", "פרטנר" או "בזק" גם בעתיד, לנצח, פשוט לא נכונה ולא תואמת את המציאות.

יוליה מרוז: אם מחר אחד היצרנים הגדולים, למשל "מוטורולה", שהיום כן מייצר מכשיר שכולל את כל התכונות, או מספר מכשירים שכוללים את כל התכונות ביחד, יפסיק לייצר ציוד כזה אין לנו שום השפעה על כך.

יוליה מרוז: אנחנו חברה קטנה במדינה קטנה, אנחנו לא משפיעים על החלטות של חברות שמייצרות ציוד קצה.

רן כהן: החובה שלכם תהיה לפנות ליצרן אחר שמייצר את זה.

יוליה מרוז: לכן חייבים להוסיף כאן סייג, לפחות באשר למפעילים.

יוליה מרוז: אנחנו נציע מכשירים ככל שקיימים בשוק או ככל שמכשירים עם התכונות הללו מיוצרים על-ידי היצרנים.

יוליה מרוז: זה מתקשר להערה של מר קובי כהן, ששאל איפה בדיוק מטילים כאן חובה על היצרנים לייצר את המכשירים.

רן כהן: אני לא בטוח שזה לא ישמש כסות לחברות להימנע מן החובה.

איילת כהן מעגן: אני מייצגת את "בזק".

איילת כהן מעגן: קודם כול, משרד התקשורת יכול להטיל חובות גם על יצרני ציוד קצה, שהוא נותן להם אישורי סוג לציוד קצה, ולא רק עלינו.

איילת כהן מעגן: דבר שני, מכשיר אחד שנדרש כאן רק מבעלי רישיונות נייחים, שבסופו של דבר מצטמצם רק ל"בזק" ואולי ל"הוט", אבל גם לא ל"הוט" כי לה אין אס-אם-אסים, הוא מכשיר שלא קיים בשוק, אין ליצרנים כוונה לייצר אותו לשוק ולא נוכל לגרום להם לייצר אותו באופן שלא יהווה נטל כבד מדי.

איילת כהן מעגן: אם משרד התקשורת סבור שזה חיוני וחשוב, שיתכבד ויחייב את מי שמקבל ממנו אישורי סוג.

איילת כהן מעגן: לא נוכל להציע את זה ולא נוכל לעמוד בהוראות החוק.

שמרית שקד גיטלין: את מדברת על תקנה 4(א)(5).

רן כהן: עדיין לא הגענו לזה.

רן כהן: אנחנו עדיין בשלב ההגדרות.

איילת כהן מעגן: ייתכן שצריך להוסיף בהגדרת "בעל רישיון" גם "בעלי ציוד קצה".

שמרית שקד גיטלין: החוק המסמיך לא מתייחס לזה.

רן כהן: יש עוד הערות על ההגדרות?

רן כהן: סיכמנו בהגדרות שהגדרת "בעל רישיון" תיבדק מחדש.

שמרית שקד גיטלין: עו"ד ליאת גלזר תחזור עם תשובה לוועדה.

רן כהן: חשוב לנו לדעת שמחילים את זה, ברוח הדברים שמר ערן טמיר אמר, על כל מה שהחוק מחייב.

רן כהן: אסור שבתקנות הללו תהיה גריעה מהתחולה של החוק המקורי.

יהל בן נר: על כל בעל רישיון?

רן כהן: על כל מה שהוחלה עליו חובה בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

רן כהן: לנו ככנסת אין ברירה.

רן כהן: ועדת המשנה הזאת באה רק להבטיח שהתקנות תואמות את החוק.

שמואל אמיתי: לאורך כל הדרך לא מתייחסים לדבר אחד – שירותי חירום.

רן כהן: עוד לא הגענו לזה.

רן כהן: נתקדם, בהנחה שתקנה 1 תיבדק שוב.

ליאת גלזר: אני מבקשת להבהיר, החוק המסמיך, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, קובע שבעל רישיון הוא החייב בהתאמות הנגישות.

ליאת גלזר: "בעל רישיון" לא כולל את הגורמים שמקבלים מן המשרד אישור סוג לייבא ציודי קצה מסוגים שונים.

רן כהן: תבואי עם זה לישיבה הבאה כאשר נאשר אישור מלא של התקנות.

ליאת גלזר: בהמשך לדברים של גברת יוליה מרוז וגברת איילת כהן מעגן, אנחנו מוכנים לחשוב על מנגנון שייתן ביטוי לזמינות של המכשירים, אבל מן הסתם באישור של גורם במשרד התקשורת.

רן כהן: זה נוגע לתקנה 4.

רן כהן: נחכה עם זה.

רן כהן: נעבור לתקנה 2. יש למישהו הערות לתקנה 2?

ערן טמיר: חשוב לנו שיהיה ברור שהתקנות הללו נוספות על חובות הנגישות שיוחלו בעתיד גם מכוח תקנות נגישות השירות הכלליות.

שמרית שקד גיטלין: ייתכן שיהיה צורך להכניס תיקון בתקנות הללו כאשר יוגשו תקנות נגישות השירות.

שמואל חיימוביץ: לכן לא צריך לכתוב כאן "בתקנות אלה", כאילו החובות הן לפי החוק והתקנות האלה, כי יהיו תקנות נוספות.

שמרית שקד גיטלין: אין תקנות אחרות להפנות אליהן כי התקנות האחרות טרם נחקקו.

ערן טמיר: אפשר לכתוב "לפי הוראות החוק והתקנות על-פיו".

ליאת גלזר: אנחנו לא מתנגדים לזה עקרונית, כמובן.

שמרית שקד גיטלין: אני מסכימה עם עו"ד גלזר.

שמרית שקד גיטלין: כאשר יוגשו תקנות נגישות השירות יצטרכו להכניס תיקון נוסף כאן.

שמרית שקד גיטלין: אי אפשר להפנות לתקנות שלא קיימות.

שמואל חיימוביץ: לכל אורך הדרך ניתקל בבעיה הזאת כי מדובר בסריה ארוכה מאוד של תקנות ואף פעם לא נגיע למיצוי, אלא אם כן יהיה סעיף כללי שקובע: "על-פי הוראות כל דין", ואז אם יהיה דין נוסף הוא ייכנס לתחולה.

ערן טמיר: יש לנו חוק שמדבר על תקנות שעדיין לא קיימות.

רן כהן: אתה מציע שיהיה כתוב "ובנוסף לפי הוראות כל דין"?

שמואל חיימוביץ: כן.

רן כהן: זה נראה לי הגיוני.

רן כהן: עו"ד גלזר, מה דעתך על ההצעה שבתקנה 2 ייכתב "לפי הוראות החוק ולפי הוראות כל דין"?

ליאת גלזר: אין לי התנגדות.

רן כהן: נוסיף את התוספת הזאת.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: אין הערות נוספות לתקנה 2.

רן כהן: יש למישהו הערות לתקנה 3 – ביצוע התאמות?

ערן טמיר: זה הצד השני של המטבע של תקנה 2.

ערן טמיר: צריך להוסיף גם כאן "לפי כל דין".

רן כהן: נדמה לי שזה מובן מאליו, על אף שזה מופיע רק בתקנה 2.

שמואל חיימוביץ: כאשר בתקנה 3 כותבים "כמפורט בתקנות 4 ו-5" – זה מצמצם.

רן כהן: עו"ד שמרית שקד גיטלין אומרת שאין צורך להוסיף את זה גם בתקנה 3 מכיוון שזה מופיע כבר בתקנה 2.

שמרית שקד גיטלין: כל אדם חייב במילא למלא אחר הוראות כל דין.

שמרית שקד גיטלין: כאשר יהיו תקנות נגישות השירות יש צורך להחיל אותן גם כאן.

שמואל חיימוביץ: השאלה אם תקנה 3 לא מצמצמת.

שמרית שקד גיטלין: אני סבורה שתקנות נגישות השירות אכן היו ראויות להיות מוגשות ראשונות.

שמרית שקד גיטלין: כאשר יוגשו יהיה צורך להחיל אותן בתקנות הללו, להפנות גם לתקנות נגישות השירות.

רן כהן: התקנה הזאת פרקטית מאוד.

רן כהן: היא באה לומר בעצם שבעל רישיון יהיה חייב לבצע את הכתוב בתקנות 4 ו-5.

רן כהן: ברור לגמרי שזה לפי כל דין, כאן אין בעיה.

רן כהן: תקנה 3 מאושרת.

רן כהן: האם יש הערות לתקנה 4?

רן כהן: כאן יש מוקשים.

ערן טמיר: יש לנו לא מעט הערות, אבל אני חוזר למה שכבר עלה קודם, השאלה על מי חלה האחריות.

ערן טמיר: על-פי החוק האחריות חלה על בעל הרישיון בלבד, אבל אם בעל הרישיון מספק ציוד קצה – ובדרך כלל הם מספקים ציוד קצה - - -

יעקב כהן: הם לא מחויבים.

שמרית שקד גיטלין: המבחן בחוק קובע לא אם הוא חייב לספק, אלא אם הוא מציע בפועל.

ערן טמיר: על-פי דבריו של מר קובי כהן אולי אפשר לפטור אותם.

ערן טמיר: אנחנו סבורים שלא צריך לפטור אותם.

יעקב כהן: להיפך, אני רוצה לחייב אותם.

ערן טמיר: החוק מדבר על בעל רישיון שמספק ציוד קצה.

ערן טמיר: אני לא מאמין שבגלל חובת הנגישות הם יפסיקו לספק ציוד קצה.

ערן טמיר: החוק קובע במפורש שהם חייבים להנגיש גם מתקני בזק, ומתקן בזק כולל גם ציוד קצה.

ערן טמיר: לכן לא צריכה להיות שום בעיה – זה כולל כל ציוד קצה למינהו.

יעקב כהן: אבל הרישיון שלהם לא מחייב אותם לספק ציוד קצה.

יעקב כהן: כאשר יש רישיון להפעלה של תווך לא נוגעים בכלל בנושא ציוד הקצה.

יעקב כהן: אם הוא מספק או לא מספק ציוד קצה, זה כבר החלטה שרירותית של הספק ולא מוטלת כאן חובה, הוא לא נמצא תחת איזו חובה.

יעקב כהן: כאן הבעיה.

רן כהן: אני לא רואה בתקנה 4 התייחסות לנגישות השירות.

ליאת גלזר: תקנה 4 עוסקת בציוד.

ליאת גלזר: נגישות השירות מופיעה בתקנה אחרת.

ערן טמיר: אדוני נוגע בעניין שניסינו להסביר קודם.

ערן טמיר: תקנה 5 עוסקת רק בסוג מסוים של שירות ולא עוסקת למשל בפניות הציבור.

שמרית שקד גיטלין: זה נוגע לתקנה 5.

רן כהן: נחזור לתקנה 4.

ערן טמיר: רציתי להגיד שזה נוגע לתקנות 2 ו-3.

ערן טמיר: אם בתקנות 2 ו-3 יגידו שכל ההיבטים האחרים שעוסקים בשירות צריכים להיות נגישים על-פי התקנות שיתוקנו בעתיד בהקשר לנגישות - - -

ליאת גלזר: מהותית אנחנו מסכימים שזה יהיה המצב.

ערן טמיר: אני יודע שאתם מסכימים, אבל אנחנו מבקשים שזה ייכתב.

שמרית שקד גיטלין: לאחר שיוגשו תקנות השירות ניתן יהיה להוסיף כאן הפניה אליהן ולחייב את נותני השירותים גם בחובות לפי תקנות השירות.

ערן טמיר: אני סבור שאפשר לעשות את זה כבר עכשיו, אבל נעזוב את זה.

ערן טמיר: בתקנת משנה (א) נקבע כי בעל רישיון, במידה ומספק ציוד קצה, צריך שציוד הקצה שלו יהיה מותאם ונגיש.

ערן טמיר: הבעיה שהעלו כאן נציגי בעלי הרישיון, שהם חוששים שאלה דרישות שאין להן מענה בשוק, או שבעתיד לא יהיה להן מענה.

ערן טמיר: אני רוצה להגיד שני דברים על החשש הזה.

ערן טמיר: ראשית, יש פתרון כבר עכשיו במסגרת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

ערן טמיר: אם באמת בשל סיבות טכניות אין אפשרות לספק את השירות יש סעיפי פטור בתוך חוק השוויון, ניתן להשתמש בהם ולפטור עצמם.

שמרית שקד גיטלין: אתה יכול להפנות אותנו לאיזה סעיף אתה מתכוון?

ערן טמיר: סעיף 19יג.

שמרית שקד גיטלין: לאיזו עילה בסעיף 19יג?

ערן טמיר: גם סעיף 19יג(א)(1), שעוסק בסיבות הנדסיות.

שמרית שקד גיטלין: ב"סיבות הנדסיות" הכוונה למורשה נגישות מבנים, תשתיות וסביבה.

דן אורן: כאשר זה לא ניתן לביצוע.

ערן טמיר: עילה נוספת, בסעיף 19יג(א)(2) שעוסק בנטל כבד מדי.

ערן טמיר: אם הם יצטרכו עכשיו להמציא את הגלגל מחדש ולהביא דבר שלא קיים, יוכלו לטעון שהנטל כבד מדי ואז יהיו פטורים.

ערן טמיר: אני מבקש להכניס פחות ככל האפשר אלמנטים של פטור בתקנות, במיוחד כאשר יש פתרון בתוך חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

ערן טמיר: זה לעניין הניסיון לצמצם.

ערן טמיר: מעבר לזה, אני מבקש להגיד עוד שני דברים.

ערן טמיר: בהתקנת התקנות, שנעשתה בהתייעצות עם בעלי הרישיון, גרעו כאן מראש דברים שאינם קיימים או שאין אפשרות לקיים אותם.

דן אורן: ניתן לתקן את התקנות.

ערן טמיר: דבר נוסף, נגישות עולה כסף ומעלה דרישות שלא היו קיימות לפני כן, אבל יש להן מקום.

ערן טמיר: ייתכן, כפי שאמרה עו"ד ליאת גלזר, ואני מסכים איתה, אם אפיונים מסוימים לא קיימים אבל צריך שיהיו קיימים כדי שהשירות יהיה נגיש, והעלות לא גדולה מדי, כלומר אין בזה נטל כבד מדי – כי אם זה מטיל נטל כבד מדי יוכלו לקבל פטורים – אז יהיו חייבים לספק את השירות הנגיש.

יעקב כהן: יגידו שמוטל נטל כבד מדי.

שמרית שקד גיטלין: אני רוצה להבין את הטענה של אנשי "בזק".

שמרית שקד גיטלין: אתם טוענים שאנחנו מטילים עליכם לספק ציוד קצה שלא קיים היום בשוק?

איילת כהן מעגן: בתקנה 4(א)(5) אנחנו טוענים שהציוד לא קיים בעברית ובערבית, ובמיוחד בערבית.

רן כהן: מה הבעיה ל"בזק" לפתח את זה?

רן כהן: זה בלתי אפשרי?

ליאת גלזר: כסף.

רן כהן: זה יעלה כסף.

איילת כהן מעגן: משרד התקשורת שלח בעבר את התקנות פעמיים להתייחסות של בעלי הרישיון.

איילת כהן מעגן: הערנו, אמרנו מה נמצא ומה לא, באילו דברים כרוכים הפיתוחים.

איילת כהן מעגן: נראה גם בהמשך, מטילים שם דברים שעלויות הפיתוח שלהם כבדות מאוד, כאשר לדעתנו יש אלטרנטיבות סבירות אחרות במשק.

איילת כהן מעגן: למרבה הצער לא התקיים דיון בעניין הזה כדי לבדוק האם הדברים ישימים, או אולי ישימים בדרך אחרת, פשוטה יותר, אלא הנוסח נשאר כפי שהוא ללא שום מענה.

רן כהן: זה הפרוצדורה ביניכם ובינם.

רן כהן: זה לא מעניין אותנו.

רן כהן: אני מבקש לשמוע את הטענות לגוף העניין.

איילת כהן מעגן: כדאי היה לבוא לוועדה אחרי שהדברים האלה נבדקים עם כלל החברות שאמורות מבחינה טכנית לספק את השירותים.

שמואל חיימוביץ: בשיתוף הארגונים.

איילת כהן מעגן: גם מבחינת לוחות הזמנים, מוכנות של מערכות, מה קיים ומה לא קיים, ומה האלטרנטיבות הסבירות יותר.

כמאל ספורי: אני מייצג את אגודת העיוורים הישראלית "הגשמה".

כמאל ספורי: אני מבקש להתייחס לחובה שהחברות יביאו ציוד קצה, מכשירים שנוכל להשתמש בהם ושיפתרו את בעיית הנגישות שלנו.

כמאל ספורי: דיברו על מספר תקנות שעוסקות במכשירים שונים שיפתרו לנו בעיה פה ושם.

כמאל ספורי: אבל אדם מוגבל, אם פותרים לו בעיה אחת ניתן פתרון למגבלה?

כמאל ספורי: כאשר אני משתמש בטלפון חייבות להיות בו תכונות שיאפשרו לי לשמוע ולשדר.

כמאל ספורי: כעיוור אני חייב שהכפתור יהיה בולט כדי שאוכל למשש אותו; חייב להיות בו חיווי קולי, שאם אקיש על מקש המכשיר יחווה בקול אם זה 5, 4 או 3, שיהיה פידבק על מה הקשתי, אחרת ייתכן שאקיש על מקש בטעות; חייב להיות מקש שיבהיר בקול מה מופיע על המסך.

כמאל ספורי: צריך לשים באותו מכשיר הרבה התאמות ביחד כדי לתת מענה לעיוורון שלי.

כמאל ספורי: אם לא יהיה מכשיר שעונה על כל הצרכים אי אפשר לומר שניתן מענה למגבלה.

יהל בן נר: באשר לנקודת המוצא שיוצאים ממנה, שיש איזה רצון להתחמק או לא ליישם את התקנות – הבוקר למדתי בדיון אחר שיש בין 600-700 אלף כבדי שמיעה במדינת ישראל, נתון מפתיע למדי על היקף המוגבלות הזאת.

יהל בן נר: אני מבקשת להגיד שאין שום נקודת מוצא כזאת, אלא רק שאנחנו רוצים לספק שירותי לאוכלוסייה כל-כך גדולה.

יהל בן נר: ברור הרי שאנו מעוניינים לספק את השירות, ורוצים להציע.

יהל בן נר: צריך להבין איזה תהליך עובר מכשיר לפני שהוא מגיע לידי המנוי.

יהל בן נר: הוא עובר אישור סוג במשרד התקשורת, ואין לנו שליטה על זה.

יהל בן נר: מביאים דגמים שעוברים כל מיני בדיקות של משרד התקשורת – בודקים אם הדגם עומד בתדרים מסוימים, אם לא מפריע לדברים אחרים, תהליך פרוצדורלי שאין לנו השפעה עליו, וגם ליבואנים כנראה אין השפעה עליו, או יש רק השפעה מועטה מאוד.

יהל בן נר: אחר-כך היבואן או היצרן צריך לייצר או לייבא את המכשיר הזה.

רן כהן: היבואן יביא את מה שיהיה בשוק.

יהל בן נר: היבואן לא מביא את כל הדגמים.

יהל בן נר: "נוקיה" לא מביאה למדינת ישראל את כל הדגמים שנמכרים באירופה.

יהל בן נר: יש סינון כלשהו לפי קריטריונים של "נוקיה".

יהל בן נר: כאן מטילים את החובה על בעלי הרישיון, שאין להם שום שליטה על התהליך – לא מול משרד התקשורת, לא מול היצרנים, לא מול היבואנים.

רן כהן: בעל הרישיון הוא שקונה.

יהל בן נר: ייתכן שלא יוכל לעבור את המסכת של הכנסת המכשיר לארץ כי לא יתנו למכשיר הזה בכלל אישור סוג במשרד התקשורת.

יהל בן נר: איזו שליטה יש לנו על זה?

רן כהן: יש לי הרגשה שמשרד התקשורת ייתן אישור סוג.

יהל בן נר: ואם לא?

רן כהן: אם יידע שזאת דרישת החוק והתקנות שלו עצמו, ייתן אישור.

יהל בן נר: ברור הרי שיש לנו אינטרס לתת את המכשירים הללו ואת השירותים הללו, אבל לא תמיד יש לנו שליטה על התהליך.

רן כהן: אם היינו סומכים רק על כך שזה ברור אז לא היה חוק ולא היה צורך בתקנות, אבל מחוקקים חוק ומתקנים תקנות כי רוצים להבטיח שלא תהיה הפליה של אנשים על רקע המוגבלות שלהם.

יהל בן נר: אני לא מבקשת לבטל את התקנה הזאת.

יהל בן נר: אני אומרת, ככל שקיים מכשיר זמין כזה, שעבר אישור סוג.

יהל בן נר: אין מה לעשות, על חלק מן הדברים אין לנו שליטה.

יעל יקואל: אני מפורום הארגונים לתקנות הנגישות.

יעל יקואל: אנו סבורים שצריך להוסיף לתקנה 4 עוד מספר אלמנטים.

יעל יקואל: צריך להיות כתוב על כל מכשיר אילו התאמות יש בו, שהלקוח יידע אילו התאמות נגישות יש במכשיר ספציפי.

יעל יקואל: כפי שכותבים כל מיני דברים על אריזת המכשיר, למשל רמת הקרינה, יהיה כתוב גם סוגי ההתאמות.

שמואל חיימוביץ: אם זה דבר שלא נראה בעין.

ליאת גלזר: סברנו שהחובה של בעל הרישיון לפרסם את ההתאמות שלו מספיקה ולכן אין צורך להחיל הסדר של כיתוב על אריזת המכשיר.

רן כהן: היא מציעה דבר הגיוני מאוד.

רן כהן: אדם שבא לרכוש מכשיר או להשתמש בשירות, עליו לדעת שהמכשיר הזה אכן נותן מענה למה שהוא מצפה שייתן לו.

יעקב כהן: אפשר להשתמש בסמלים.

רן כהן: מה אכפת לכם לרשום את זה?

רן כהן: זה אלמנטרי.

רן כהן: תרשמי לך את ההערה.

רן כהן: אם לא חשבתם על כך, תכללו את זה.

רן כהן: למה לא?

ליאת גלזר: בעל הרישיון לא אורז את המכשיר.

ישראל אבן זאב: כפי שנדרש ממנו לתת הסבר בעברית, ניתן לדרוש גם את זה.

יעקב כהן: כפי שאת דורשת ממנו לספק תעודת אחריות בעברית תדרשי ממנו גם סימון.

יעל יקואל: היינו רוצים – ונראה לנו שזה נחוץ לאנשים עם מוגבלות – לתת להם תקופת זמן קצרה לנסות את המכשיר כדי לראות שאכן עונה על הצרכים בעקבות המוגבלות שלהם.

רן כהן: זה חייב להיות בתקנות?

רן כהן: נדמה לי שזה חלק מיחסי קונה-מוכר.

יעקב כהן: חשוב מאוד שזה יהיה בתקנות.

שמואל חיימוביץ: זה הגיוני מאוד.

רן כהן: תקופת הבדיקה שניתנת לאדם בלי מוגבלות צריכה להינתן גם לאדם עם מוגבלות.

רן כהן: לא סביר שיהיה אחרת.

שמואל חיימוביץ: אני לא בטוח שבטלפוניה יש הסדר כזה.

שמרית שקד גיטלין: יש הוראות ספציפיות לעניין עסקאות מכר מרחוק, כאשר קונים מכשיר מבלי להיות בחנות.

שמרית שקד גיטלין: כל עוד משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא עדכן את התקנות מכוח חוק הגנת הצרכן הרי יש תקנות.

ערן טמיר: אני מציע שבדיון הבא נראה כבר את התקנות שעוסקות בסוגייה הזאת באופן כללי ואז נראה אם זה עונה על הבעיה.

יעל יקואל: יש עניין נוסף, אני מבינה שהמכשירים המותאמים למוגבלויות מחירם צריך להיות זהה למחירם של מכשירים מקבילים.

יעל יקואל: נשאלת השאלה מה יקרה עכשיו, כאשר המכשירים הללו ייכנסו לשוק, בהנחה שכרגע אין את כולם, ואדם עם מוגבלות ירצה להחליף את מכשיר שלו למכשיר שמתאים לו.

יעל יקואל: חשוב שלא יצטרך להוסיף כסף.

יעל יקואל: כאשר ייכנסו מכשירים מתאימים יותר ואדם ירצה להחליף את המכשיר שלו למכשיר מתאים, שיוכל לעשות את זה בתנאים שנקבעו לו לפני כן.

ליאת גלזר: בשונה מאדם רגיל שרוצה להחליף את המכשיר שלו?

ליאת גלזר: אם היום אני רוצה מכשיר יפה מאוד, אחליף בהתאם לתנאים של בעל הרישיון, ולעתים יוטל עליי קנס, או אצטרך להתחייב לשנה וחצי.

נעמי מורביה: אני מחליפה את המכשיר לא כי המכשיר האחר יפה יותר, אלא כדי לאפשר לי להתגבר על מגבלה.

ליאת גלזר: כי הוא טוב יותר.

יעל יקואל: אנחנו מדברים על מקרה שאת מחזיקה במכשיר שלא עומד בתנאים וכעת מוצע מכשיר שעונה על הצרכים שלך.

שמרית שקד גיטלין: היא מדברת על תקופת מעבר עם תחילת התקנות.

ליאת גלזר: זה דבר אחר.

שמרית שקד גיטלין: דיברת על תקופת מעבר עם תחילת התקנות, או דיברת באופן כללי, לתמיד?

יעל יקואל: אני מניחה שכאשר יותקנו התקנות יתווספו בשוק מכשירים שהיום לא קיימים בו ויוצעו פתרונות שלא קיימים היום לאנשים עם מוגבלויות.

שמרית שקד גיטלין: את מדברת על אפשרות החלפה בתקופה הקצרה עם תחילת התקנות, כאשר פתאום יהיה היצע של מכשירים שאולי לא היה קיים לפני כן, או שאת אומרת שמעכשיו ואילך תינתן להם אפשרות להחליף את המכשירים מבלי להתחשב בתנאים שקבע בעל הרישיון?

יעל יקואל: אני מדברת על תחילת התקנות, אבל אני יכולה לחשוב גם על מקרה אחר, כאשר נכנס לשוק מכשיר שלא היה קיים קודם, גם אחרי תחילת התקנות, שנותן מענה שלא היה קיים קודם.

רן כהן: אני לא בטוח שאפשר יהיה לעמוד בכך שזה יהיה ללא כל תמורה.

יעקב כהן: מדברים על האפשרות לעשות את זה.

יעקב כהן: היום יש התחייבויות שמונעות אפשרות לעשות החלפה.

שמרית שקד גיטלין: האפשרות קיימת תמיד, אך זה יעלה כסף.

רן כהן: אני מניח שיקרה מה שיקרה בשוק בכלל, שכאשר אדם בא להחליף מכשיר למכשיר מתקדם יותר וטוב יותר יצטרך לשלם בעבור זה, אין מה לעשות.

רן כהן: צריך להיות פיקוח כלשהו שזה לא ייעשה מתוך עושק.

נעמי מורביה: אנחנו מבינים שצריך לשלם, אנחנו לא מבקשים חסדים ומתנות, אבל לא להטיל עלינו קנס בשל ביטולי עסקה וכדומה.

יעל יקואל: הערה אחרונה, מכשירים שמותאמים לאנשים לקויי ראייה, הוראות ההפעלה שלהם צריכות להינתן או בעל-פה או בדרך אחרת שניתן לשמוע.

קריאה: קובץ הפעלה דיגיטלי קולי.

רן כהן: זה כבר נגישות השירות של המכשירים.

מיכל רימון: יש לנו שתי משוכות לעבור בתקנה הזאת.

מיכל רימון: הראשונה, יש אנשים באוכלוסייה עם ריבוי מוגבלויות ולכן יש בעיה בסיפה של תקנת משנה (א), במילים "בין באותו דגם ובין בדגמים שונים".

מיכל רימון: יהיה "נחמד" מאוד אם אדם עם מספר מוגבלויות יגיע לתחנת השירות לבקש לרכוש מכשיר טלפון ויגידו לו: למוגבלות הזאת שלך יש מכשיר אחד, למוגבלות אחרת יש מכשיר אחר.

מיכל רימון: זה לא עונה על הדרישות והוא לא יוכל באמת לקבל מענה.

שמרית שקד גיטלין: אילו צירופים נראה לך שחשוב שיהיו?

מיכל רימון: אנחנו לא יכולים לחשוב על כל הצירופים.

יהל בן נר: מטילים כאן נטל שאי אפשר לעמוד בו.

רן כהן: גברת מיכל רימון אומרת שימכרו בשוק מכשירים שונים שנותנים מענים למגבלות.

רן כהן: מכשיר אחד ייתן מענה למגבלה אחת, מכשיר אחר ייתן מענה לשתי מגבלות, מכשיר שלישי ייתן מענה לשלוש מגבלות.

רן כהן: המכשירים יוצעו בהתאם לדרישות ולצרכים של האדם עם המוגבלות.

מיכל רימון: אם מגיע אדם כבד שמיעה עם קושי בשימוש בלחצנים, שצריך לקבל סיוע גם בזה, אני לא רוצה שחברה שמוכרת טלפונים סלולריים תתכסה בכך ש"הנה, יש לנו גם מכשיר עם לחצנים נגישים וגם מכשיר אחר עם פתרון לכבדי שמיעה".

ישראל אבן זאב: את רוצה שיהיה מכשיר אחד.

רן כהן: את רוצה שהחברה תציע את המכשירים שנמצאים על המדף של היצרנים שייתנו מענה לכל הצרכים.

רן כהן: החברה לא יכולה לספק מכשיר שלא קיים.

שמואל חיימוביץ: אני מציע להיזהר בחשיבה שלנו כדי לא ליצור תקנה שנוגדת את האינטרס של רוב הציבור.

שמואל חיימוביץ: אם נגביל שבמכשיר אחד יהיו גם התאמות שמיעה וגם התאמות ראייה, ייתכן שהמכשיר הזה יעלה יותר ואז יגידו מוגבלי השמיעה: "רגע, אנחנו לא צריכים את ההתאמות של מוגבלי הראייה ולשלם על זה יותר", ויתכן גם שהמכשיר ההוא לא יהיה מושך מבחינת העיצוב שלו.

שמואל חיימוביץ: צריך להיזהר כאן.

מיכל רימון: דבר נוסף, לפני 20 שנים כאשר אדם הלך לקנות טלפון ביקש רק טלפון עם חוגה ושפופרת.

מיכל רימון: היום אנחנו בעידן של טכנולוגיה.

מיכל רימון: כאשר אנחנו משלבים אל תוך עידן הטכנולוגיה והאפשרויות ועושר הבחירות שיש לכולנו גם את נושא השוויון, אנו סבורים שחלק מן השוויון הוא גם לתת את אפשרות הבחירה.

מיכל רימון: מבחינתנו יש שלושה פרמטרים שצריך לחשוב עליהם: המחיר, האם זה מכשיר מן הדור הראשון השני או השלישי, והפונקציונליות של המכשיר.

מיכל רימון: אנחנו לא מצפים שעכשיו פתאום לאדם עם מוגבלות יהיה כל מבחר שקיים בפני אדם בלי מוגבלות, אבל אנחנו רוצים שתהיה לו אפשרות לבחור בטווחי מחיר מסוימים, בפונקציות שונות.

מיכל רימון: כפי שאמר מר חיימוביץ, שתהיה לו אפשרות לבחור, שלא יהיה מחויב ללכת עם מכשיר ספציפי שהוא המכשיר שמיועד לאנשים עם מוגבלות כאשר הוא לא זקוק לכל הפונקציות שיש במכשיר.

מיכל רימון: אנחנו מבקשים שכל המכשירים יאפשרו הגברת קול וצליל, מקש מרכזי מובלט ואפשרות לשינוי גודל הגופן (font), ושתהיה אופציה של 2-3 דגמים בכל קטגוריית מחיר ובכל קטגוריית דור, שתאפשר את הבחירה.

נעמי מורביה: עבדתי במשך 8 שנים במפעל הייצור של "מוטורולה" בערד.

נעמי מורביה: הייתי מנהלת מחלקת הבטחת איכות.

נעמי מורביה: אני רוצה להגיד לכם שכל הדרישות שמופיעות בתקנה 4 אכן מקבלות מענה בשוק, אין כאן שום דבר יוצא דופן.

נעמי מורביה: למשל בפסקה (4): "מקשים המתאימים לשימוש של אנשים עם מוגבלות בראיה" – מדובר ב-Key pad שניתן להתאים אותו.

נעמי מורביה: כפי שמחליפים את הפנל ניתן להתקין Key pad שמגיע לצרכן עם סימני הברייל.

נעמי מורביה: מרימים את הפנל, מחליפים את ה-Key pad, זה לוקח בדיוק 10 שניות ויכול לעלות עוד שקל-שניים.

עוזי דוד: אבל החברות לא מציעות דבר כזה.

נעמי מורביה: 90% מן המכשירים היום באים עם אפשרות להגברת קול או להעברה לרמקול או לחיבור לאוזניות ואז אפשר להפעיל אותו דרך FM שיעזור מאוד ללקויי השמיעה.

רן כהן: אם אני מבין נכון, את אומרת שיש מענה פחות או יותר לכל מגבלה.

נעמי מורביה: בעברית, אך לא בשפה הערבית, שבה לאור ניסיוני לא ניתן מענה.

רן כהן: שיפתחו את זה.

רן כהן: זה לא כל-כך מסובך.

נעמי מורביה: אפשרות לחיווי קולי יש היום בכל הטלפונים כמעט.

נעמי מורביה: עם תאימות למכשירי שמיעה – אין בעיה.

נעמי מורביה: זה דורש בסך הכול קצת רצון טוב והגדלת ראש, זה לא דורש שום השקעה כספית.

רן כהן: אני מודה לך מאוד על הדברים שאמרת.

רן כהן: קידמת אותנו מאוד.

יוליה מרוז: אני שמחה על ההבהרה.

יוליה מרוז: אני מבקשת להדגיש, בסופו של דבר לחברות תקשורת, בוודאי לחברות סלולר, יש אינטרס ברור לספק שירות טוב ככל האפשר למי שמבקש את השירות, כל זמן שקיים ביקוש.

יוליה מרוז: לכן ככל שקיים פתרון של ציוד קצה שעונה על ביקוש מסוים, אנחנו יותר מאשר נשמח להציע לצרכנים שלנו להשתמש באותו ציוד קצה.

רן כהן: אני לא בטוח בכך.

רן כהן: אני אומר לך את זה ביושר.

רן כהן: הסיבה פשוטה מאוד – ייתכן מאוד שהעלות של המכשיר הזה לא תהיה רווחית מבחינתכם.

רן כהן: אז בבקשה, תרוויחו על כל האנשים שאין להם מגבלות ותסבסדו את האנשים שיש להם מגבלות, גם אם זה עולה יותר.

יוליה מרוז: בסדר גמור.

יוליה מרוז: אתה יכול לחייב אותנו להציע כל זמן שהמכשיר קיים בשוק.

יוליה מרוז: אתה לא יכול לחייב אותנו להציע כאשר זה לא קיים.

יוליה מרוז: זה כל שאני אומרת.

רן כהן: גברת נעמי מורביה אמרה שזה קיים.

יהל בן נר: זה קיים כרגע, אבל השאלה מה רוצים להוסיף.

יוליה מרוז: ההתאמה שמפורטת בפסקה (5) לא קיימת היום בשוק.

רן כהן: בוודאי שזה ככל שקיים.

יוליה מרוז: צריך להוסיף את המילים "ככל שזה קיים".

שמואל חיימוביץ: חסרים כאן פרמטרים שיאפשרו לדעת על מה מדובר.

שמואל חיימוביץ: כאשר מדובר על הגברת קול וצליל – מה הפרמטרים לכך?

שמואל חיימוביץ: כאשר מדובר על תאימות למכשירי שמיעה – מה המשמעות?

נעמי מורביה: ב"תאימות למשירי שמיעה" סביר להניח שמדובר באוזניות שמתואמות ל-FM, שמגבירות את הקול.

שמואל חיימוביץ: האנשים שהתייעצנו איתם מדברים על כך שזה יתאים לבעלי מתג T (Telecoil) במכשיר השמיעה, או סליל שטף מגנטי.

שמואל חיימוביץ: אלה המושגים המקצועיים.

קריאה: לרבות, לא בהכרח.

שמואל חיימוביץ: אני גם מבקש שמי שנותן את אישור הסוג יבדוק שהפרמטרים האלה קיימים ויאשר שאכן במכשיר מסוים הדברים מתקיימים, ואז יהיה פשוט מאוד ולא יהיה לנו חשש שהחברה מנסה "לעבוד" על הציבור ולהגדיר טלפון מסוים כתואם כאשר אינו תואם.

שמואל חיימוביץ: ודבר אחרון, ייתכן שיש מקום להציע טכניקה של התנסוּת במכשירים, אולי אפילו במקום המכירה, כדי שאנשים יוכלו להתנסות במשך שעה, לראות מכשירים שונים ולבחון מה מתאים להם.

רן כהן: את זה לא נכתוב בתקנות.

ערן טמיר: אנחנו רוצים להוסיף עוד פסקה שעוסקת באנשים עם מוגבלות בהפעלת הידיים, שיספקו מכשירי קצה המותאמים לאנשים עם מוגבלות בידיים, שיש בהם מקשים גדולים.

רן כהן: נראה לי שלעו"ד ליאת גלזר לא תהיה התנגדות לתוספת כזאת.

ליאת גלזר: עקרונית אין לי התנגדות.

רן כהן: נוסיף את זה.

ערן טמיר: בפסקה (4): "מקשים המתאימים לשימוש של אנשים עם מוגבלות בראייה", לדעתנו צריך להוסיף "לרבות אמצעי הבחנה מישושיים על המקשים".

ערן טמיר: וידיאו – זה סוג של הנגשה שקיים כיום וצריך להוסיף אותו בסוגי המכשירים שקיימים.

ערן טמיר: יש להבטיח גם השמעת תוכן הצג.

ערן טמיר: היום יש מכשירים שמדברים ומקריאים את שמופיע על הצג וצריך להוסיף גם את זה.

רן כהן: אני מבקש שנסכם בשלב הזה.

רן כהן: אני מתנצל בפני כל מי שטרם דיברו.

רן כהן: נשלים היום את תקנה 4 ובישיבה הבאה נשלים את כל יתר התקנות.

רן כהן: עו"ד ליאת גלזר, הייתי מבקש ממך להסכים למרב הדברים שתוכלי להסכים להם מן ההערות שנאמרו כאן ותביאו לנו נוסח מתוקן לדיון הבא.

רן כהן: תגידי לנו עכשיו מה נראה לך שתוכלו לקבל ומה נראה לך בעייתי.

ליאת גלזר: עלינו לשבת עם אנשי המקצוע שלנו ולחשוב על כל המשמעויות.

ליאת גלזר: אני לא יכולה להגיד עכשיו מה בטוח כן ומה בטוח לא.

ליאת גלזר: רשמנו הכול.

ליאת גלזר: אני יכולה להגיד לגבי הפרמטרים שציין מר חיימוביץ, לפעמים דווקא ככל שספציפיים יותר בחקיקה, בפרט כשמדובר בנושאים טכנולוגיים, ייתכן שמפספסים.

ליאת גלזר: הטכנולוגיה מתקדמת הרבה יותר מהר מן החקיקה.

רן כהן: אנחנו רוצים שהעקרונות לא יפוספסו.

ליאת גלזר: אנחנו לא מכירים תקן ישראלי שמגדיר את הדברים האלה.

ליאת גלזר: לפעמים כאשר יש תקן ניתן להפנות אליו, והתקן אמור להתעדכן.

ליאת גלזר: לכן הניסוח קובע את העקרונות ולא קובע פרמטרים של מספר דציבלים וכולי וכולי.

שמואל חיימוביץ: נכון שיש כללים בין-לאומיים כאלה ואפשר לאמץ אותם.

ליאת גלזר: באשר לציוד – העמדה של משרד התקשורת מתחלקת לשניים.

ליאת גלזר: מצד אחד, ברור לנו שהחברות הבין-לאומיות לא מייצרות במיוחד עבור החברות הישראליות, שהן לא היבואניות הבלעדיות, אם כי הן שחקן משמעותי ביותר בתחום הזה.

רן כהן: אבל בעולם מייצרים בשביל הרבה מאוד אנשים עם מוגבלויות ומספקים פתרונות לכל המוגבלויות.

רן כהן: המוגבלים מהווים שוק כלכלי עצום בעולם.

ליאת גלזר: לכן, מצד אחד אנחנו עדיין עומדים על הניסוח: "בין באותו דגם ובין בדגמים שונים", כי אם נדרוש שיהיה דגם אחד שכולל הרבה תכונות סביר להניח שלא יהיו מכשירים כאלה ובעל הרישיון יגיד שמוטל עליו נטל כבד מדי.

ליאת גלזר: זה מוביל אותי לחלק השני.

ליאת גלזר: אנחנו סבורים שקיים מנגנון בחוק שמאפשר לבעל רישיון שסבור שמוטל עליו נטל כבד מדי בביצוע התקנות לפנות לפי אותו מנגנון.

ליאת גלזר: כפי שניסחנו את התקנות, אנו סבורים כי מה שכתוב כאן לא מהווה נטל כבד מדי, אך המסלול של נטל כבד מדי על-פי החוק פתוח בפניכם.

רן כהן: רבותי, אני מבקש להודות מאוד לעו"ד ליאת גלזר, ולהודות לכולכם.

רן כהן: נעשה כאן הפסקה ונשלים את שאר התקנות אחרי הפגרה.

רן כהן: יש לכם עכשיו חודש וחצי לבוא בדברים עם כל הגורמים כדי להביא בישיבה הבאה גם הצעה מתוקנת ל-4 התקנות הראשונות וגם נוסח של יתר התקנות כדי שנוכל להשלים את הדיון בתקנות כולן.

רן כהן: אם למישהו יש השגות על התקנות שטרם נדונו בוועדה, אני מבקש שתעבירו את הערותיכם למשרד התקשורת כדי שיגיע אלינו נוסח מתוקן כבר.

רן כהן: תודה רבה לכם.

רן כהן: הישיבה נעולה.