ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 425, 2008-03-31 09:00

יצחק גלנטי: בוקר טוב.

יצחק גלנטי: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בשלוש הצעות חוק שהן פחות או יותר, בצורה זו או אחרת, חופפות או דומות אחת לשנייה – הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – היעדרות לשם לימודים בחוץ לארץ), התשס"ז-2007 שלח חברי הכנסת מוחמד ברכה, דב חנין וחנא סוייד.

יצחק גלנטי: הצעת חוק שנייה היא הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – היעדרות לשם לימודים בחוץ לארץ), התשס"ז-2007 של חברי הכנסת יצחק אהרונוביץ, דוד אזולאי, רוברט אילטוב, יצחק גלנטי, יצחק זיו, אמנון כהן, אלכס מילר, מיכאל נודלמן, מרינה סולודקין, דוד רותם וסופה לנדבר.

יצחק גלנטי: הצעת החוק השלישית היא הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – ביטוח בריאות לתושב ששהה מחוץ לישראל לצורך לימודים), התשס"ז-2007, הצעתו של חבר הכנסת חיים אורון שמכבד אותנו בנוכחותו.

יצחק גלנטי: אני אודה מאוד לחבר הכנסת אורון אם יציג את הצעת החוק שלו.

חיים אורון: בוקר טוב ותודה רבה.

חיים אורון: אני מקווה שהיום נוכל לסיים את עבודתנו בהצעת החוק.

חיים אורון: הצעת החוק באה לפתור שאלה מאוד קונקרטית.

חיים אורון: אני יודע שמונחות על סדר היום הצעות חוק הרבה יותר רחבות כאשר בחלקן אני שותף, לחלקן אני מסכים באופן חלקי.

חיים אורון: אני חושב ששאלת הרחבת הזכויות לביטוח בריאות למי שלא נמצא בארץ, לצערי במצב הקיים זאת התחלקות באותה עוגה עם ציבורים נוספים והעוגה ממילא לא גדולה.

חיים אורון: זאת אומרת, אני חושב שזה צריך להיעשות במידה, ואת זה אני אומר כלפי כל מי שבאים מהצד, ולראות שאנחנו לא מפריזים בזכויות.

חיים אורון: כאן מדובר בקבוצה מאוד מוגדרת של סטודנטים שצירוף של חוק ותקנה קיימת מקבל את ביטוח הבריאות גם אם הם בכללית.

חיים אורון: תקנה אחת אמרה שמי שנעדר מהארץ שנתיים, צריך לרכוש מחדש את הזכויות שלו בחוק בריאות והזכות הזאת נרכשת כאשר יש תקופת אכשרה של חודשיים על כל שנה.

חיים אורון: קרי, בתום שנתיים וארבעה חודשים.

חיים אורון: זה בדרך כלל יותר מאשר תקופת סימסטר, אותו פרק זמן של סימסטר בארץ, בין השנים בהן הוא לומד.

חיים אורון: מיותר לומר כאן שיש עניין גם אנושי, גם משפטי אבל גם כללי שסטודנטים ישראלים שלומדים בארץ, טוב יותר שיסעו ויחזרו מאשר לא יחזרו בכלל והקשר הזה הוא חשוב לכולם.

חיים אורון: הספקתי לקרוא את הנוסח המתוקן שסוכם עליו בישיבה הקודמת והוא מונח כאן לפנינו ומופיע כנוסח לדיון בוועדת העבודה והרווחה ב-31 במרץ שזה היום.

חיים אורון: הנוסח בעיקרו מקובל עלי.

חיים אורון: יש פה דבר שהוא חדש וצריך לשמוע למה הוא מופיע כאן וזה הסיפור של שש השנים.

חיים אורון: אני מבין שנמצאה כאן תשובה לשאלה מה הם לימודים אקדמיים ומי מכיר בהם כלימודים אקדמיים.

חיים אורון: נאמר לי על ידי איתי לפני הישיבה שבסך הכל הרשימה הזאת קיימת ולא צריך להמציא כאן שום דבר.

חיים אורון: במשרד החינוך קיימת רשימה כזאת, ואם במקרה מישהו לומד במוסד שהוא לא מופיע בשום רשימה של אף אחד, יתכבד ויביא את המסמכים המאשרים.

חיים אורון: אין לי שום בעיה שכאן חובת ההוכחה תהיה על הסטודנט ולא על מישהו אחר שלומד באיזה מקום שאף אחד לא מכיר בו.

חיים אורון: אני אומר כאן במפורש שהכוונה שלי היא לסטודנטים שלומדים ולא לתרמילאים ולא לאלה שמסתובבים בעולם ולא למי שהוא כאילו סטודנט.

חיים אורון: הדרך היחידה להכיר בעובדה שמישהו סטודנט היא שמוסד אקדמאי מוכר אומר שהוא סטודנט שלו אם זה בתוך שש השנים ובלי הבחנה כרגע בסוג התואר – תואר ראשון, שני או שלישי.

חיים אורון: יש לי רק שאלה אחת לגבי שש השנים ברציפות.

חיים אורון: זאת אומרת, הייתי שש שנים בחוץ לארץ ועשיתי תואר ראשון, חזרתי ארצה והייתי שנתיים, והשאלה אם מתחילה ספירה חדשה.

איתי עצמון: בישיבה הקודמת שאלתי את חברי הכנסת האם התקופות האלה מצטברות.

איתי עצמון: האם אדם אכן למד לקראת לימודי תואר ראשון, חזר לארץ ואחר כך יצא שוב לחוץ לארץ ללמוד לימודים מתקדמים יותר.

איתי עצמון: אם זיכרוני אינו מטעה אותי, שאלתי גם אותך ואמרת שמדובר בתקופה אחת.

איתי עצמון: בישיבה הקודמת הצעתי 4 שנים וחברי הכנסת ביקשו להרחיב ל-6 שנים מכיוון שיש לימודים שנמשכים זמן ארוך יותר.

סופה לנדבר: לא משנה איפה הוא לומד ומה הוא לומד.

חיים אורון: זה מצטבר אבל זה לא מתחדש.

חיים אורון: זאת זכות שעומדת פעם אחת.

סופה לנדבר: מה זה פעם אחת?

חיים אורון: הוא לא יכול לבוא לארץ לשנה ולצאת עוד פעם לשש שנים ואחר כך שוב לחזור לארץ לשנה ושוב לצאת לשש שנים.

סופה לנדבר: בסך הכל שש שנים.

יצחק גלנטי: סך הכל המצטבר הוא שש שנים.

איתי עצמון: אדם שהלך ללמוד לימודי רפואה במשך שש שנים, הוא לא יכול לחזור לארץ ואחר כך לבקש עוד שש שנים של פטור מתקופת המתנה.

איתי עצמון: לזאת הכוונה.

חיים אורון: ההנחה היא שאז מדובר על אדם יותר מבוגר שיש לו כבר צרכים אחרים, הוא בעל משפחה והסיפור נעשה יותר מורכב ואז הוא נכנס לקטיגוריות אחרות של הבטחת זכויות שהן קיימות.

חיים אורון: צריך לזכור כל הזמן שבסך הכל יש מנגנון של הבטחת זכויות.

חיים אורון: דווקא אנשים צעירים, סטודנטים, לפעמים לא מקפידים על הדברים האלה.

ורד שהרבני: בעניין של לימודים אקדמיים, ואני חושבת שכולנו כאן מכוונים ללימודים מוכרים, וזה גם מצוין בנוסח, יש כאן בקשה מטעמנו שהעניין הזה יאושר על ידי משרד החינוך.

ורד שהרבני: אני מבינה שיש רשימה או ספר עם המוסדות אבל עדיין מכונן אצלנו החשש שיבואו אלינו עם אישורים כאלה ואחרים.

יצחק גלנטי: קשה לכם להתמודד עם הבעיה של המוסדות המוכרים או הלא מוכרים?

ורד שהרבני: אנחנו לא מכירים אותם.

ורד שהרבני: זה גם לא בתחום מומחיותנו.

יצחק גלנטי: למרות שקיימות רשימות.

ורד שהרבני: עדיין אני מבקשת אם אפשר להוסיף שזה יהיה מאושר על ידי משרד החינוך.

סופה לנדבר: למה אנחנו צריכים לגרום לסחבת?

חיים אורון: למה לא לעשות דבר פשוט, שברמה המינהלית הספר יימצא אצלכם, ואם יבוא מישהו שהמוסד שלו לא נמצא בספר, אז את צודקת בתביעה שלך, אבל אם הוא בספר – ואני מבין שמדובר בקובץ קיים – זה מספיק.

חיים אורון: אני מקווה ששני משרדי ממשלה יכולים לתקשר ביניהם ולא יצטרכו להריץ אנשים.

ורד שהרבני: גם אם זה מאושר על ידי משרד החינוך, אנחנו מבקשים לא לנקוט סחבת כלפי הסטודנט.

יצחק גלנטי: זאת לא שאלה של סחבת אבל אנחנו כך מעמיסים יותר הליכים בירוקרטיים על המערכת והעסק מסתבך יותר ויותר.

יצחק גלנטי: אם אותן רשימות נמצאות גם במשרד החינוך וגם אצלכם, זה משהו אחר.

ורד שהרבני: לנו אין את הרשימה.

יצחק גלנטי: אז תקבלו אותה.

יצחק גלנטי: אלה לא רשימות סודיות.

חיים אורון: השלב הבא זה פקיד שזה יהיה תפקידו, לתת אישורים לסטודנטים לפחות ארבעה חודשים בשנה, בחודשי הקיץ, כאשר הם יבואו.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: המילה מאושר על ידי משרד החינוך מחר תתפרש שתביא לי עכשיו אישור ממשרד החינוך.

יצחק גלנטי: המסגרת נכון לרגע זה נתונה בידי המוסד לביטוח לאומי.

יצחק גלנטי: אני לא בדעה שצריך להעמיס עוד הליכים בירוקרטיים נוספים ולתת בידי עוד גורם אחד סמכות וטו כזאת או אחרת.

יצחק גלנטי: לגבי אותן רשימות שקיימות היום במשרד החינוך, ניתן להעביר אותן גם למוסד לביטוח לאומי.

יצחק גלנטי: איפה שקיימת שאלה או אי התאמה או משהו מוטל בספק, אין שום בעיה, המשרדים הרי מדברים אחד עם השני ואין קיר שחוסם ביניכם.

יצחק גלנטי: על פניו הדרישה הזאת לא נראית לי, אבל אם נמצא כאן נציג של משרד החינוך, אשמח לשמוע גם את דעתו בעניין.

יצחק גלנטי: אנשי משרד החינוך הוזמנו – גברת עירית ליבנה, גברת אילנית זוילי.

אילנית זוילי: אני מלשכת הדובר.

יצחק גלנטי: אז אין לך מה לומר בעניין.

יצחק גלנטי: אם כן, אין נציגות לעניין הזה ולכן אנחנו נצטרך לעבור הלאה.

יצחק גלנטי: האם מישהו רוצה להתייחס לנושא?

אבי גור: כהורים שהילדים שלהם לומדים בחוץ לארץ עקב כך שאין מקומות לימוד בישראל, רק לברך.

אבי גור: אנחנו מברכים על כך שהמדינה מתחשבת בכך ומסדירה לפחות קטע שהיה מוזנח עד היום, של הבריאות.

אבי גור: הבן שלי למשל כרגע נמצא בחוץ לארץ והוא בלבטים בקטע של ביטוח הבריאות.

אבי גור: אני מקווה שהצעת החוק תיכנס לתוקף מהר.

אנואר ח'לף: בהמשך לדיון הקודם, אנחנו אמנם הבענו הסכמה עקרונית לעניין הזה, אבל עדיין יש לנו בעיה עם הסדרות.

אנואר ח'לף: כאשר דיברנו עם משרד החינוך הבנו שיש בעיה לבדוק אם האדם לומד במוסד הזה או במוסד ההוא והשאלה היא גם מה זה מוסד מוכר.

אנואר ח'לף: פעם ראשונה אני שומע על רשימה ולא ידעתי שהיא קיימת.

סופה לנדבר: גם לא צריכה להיות רשימה כזאת.

סופה לנדבר: המוסד נקרא מוסד להשכלה גבוהה, אז מי אנחנו שצריכים לקבוע האם הוא מקובל אצלנו או לא?

אנואר ח'לף: אני לא אומר שאין אבל אני אומר שדיברתי אתם בעניין ומה היכולת שלנו לבוא ולבדוק אם אדם אכן לומד במוסד להשכלה גבוהה.

יצחק גלנטי: אני מאוד מכבד את משרד האוצר ואת נציגיו, אבל אני לא חושב שזה הנושא שעכשיו צריך להיות נדון במסגרת משרד האוצר.

יצחק גלנטי: השאלה היא אחרת והיא פשוטה, האם למשרד האוצר יש - לא בשאלה החינוכית אם המוסד הזה מוכר או לא מוכר כי לשם כך ישנם משרדים אחרים שהם אמונים על הנושא הזה – איזו הסתייגות או התנגדות מבחינת אוצר ולא מבחינת חינוך.

אנואר ח'לף: התייחסתי לנקודה הזאת כי משם נגזרת העלות של ההצעה.

אנואר ח'לף: לדעתי ככל שאין הגדרה ברורה האומרת מה זה מוסד להשכלה גבוהה, העלות התקציבית של הצעת החוק יכולה להגיע ל-9 מיליון שקלים.

סופה לנדבר: על מה?

וילמה מאור: הבאתם לנו הערכה תקציבית?

וילמה מאור: התבקשתם להביא.

אנואר ח'לף: לא נשלחה אליכם עלות תקציבית?

וילמה מאור: לא.

וילמה מאור: התבקשתם.

אנואר ח'לף: המסמך כאן.

אנואר ח'לף: אני יכול להעביר אותו.

אנואר ח'לף: אני אומר מה הייתה ההנחה בחישוב שלי.

אנואר ח'לף: דיברתי עם המוסד לביטוח לאומי ושאלתי אותם כמה לומדים יש בחוץ לארץ, הם אמרו לי שאין להם יכולת לדעת כמה אנשים לומדים בחוץ לארץ.

אנואר ח'לף: לכן יש לנו הנחה וההנחה יכולה להשפיע ולכן אני אומר שהיא יכולה להגיע עד ל-9 מיליון שקלים, יכולה להיות פחות ויכולה להיות מיליון שקלים שזאת אפילו עלות זניחה.

אנואר ח'לף: אני לא יודע כמה אנשים לומדים בחוץ לארץ ונראה לי שאף אחד לא יודע, כולל גם המוסד לביטוח לאומי שלא יודע.

אנואר ח'לף: אנחנו הנחנו שמגיל 18 עד גיל 60 האנשים האלה יכולים להיות מוגדרים כלומדים.

יצחק גלנטי: זאת אומרת, כל האוכלוסייה, בין 18 ל-60, מבחינתכם.

אנואר ח'לף: לא מבחינתנו.

אנואר ח'לף: אמרתי שיכול להיות.

יצחק גלנטי: אני קודם כל מוחה בתוקף.

יצחק גלנטי: אני מודיע לך שאני כנציג הגמלאים ואני מבקש להכליל אוכלוסייה הזאת גם בני 100.

יצחק גלנטי: למה אתה קובע עד גיל 60?

יצחק גלנטי: זוהי הכללה שהיא לא במקומה.

אנואר ח'לף: אני מבין מה שאתה אומר, אבל עד שאין הגדרה ברורה, זה מאוד בעייתי.

יצחק גלנטי: הבעיה שלכם באוצר היא שמתקיימים כאן דיונים ואתם באים לדיונים האלה לא מוכנים.

יצחק גלנטי: אתה לא יכול לבוא ולומר לי שאין לך הערכה תקציבית.

אנואר ח'לף: יש לי.

יצחק גלנטי: ההערכה התקציבית שלכם היא בין מיליון ל-9 מיליון ואולי בין כלום ל-9 מיליון.

יצחק גלנטי: כלומר, סדר גודל של 900 אחוזים ואני לא יודע לאן אתם מגיעים עם זה.

יצחק גלנטי: סתם יריות מן המותן.

יצחק גלנטי: אני מצטער, אני מסויג לחלוטין מהצגת הדברים כפי שהוצגו על ידי נציג האוצר ולכן זה לא מקובל עלי וחבל לבזבז את הזמן על זה.

אליעזר שוורץ: מעבר לשאלה העקרונית שנדונה כאן בעבר על היחס להגדרה תקציבית של עלות כזו או אחרת, יש לנו את הנתונים של המוסד לביטוח לאומי.

אליעזר שוורץ: אנחנו הנחנו הנחה שאני לא יודע אם היא יותר שמרנית או לא, אבל סטודנטים יהיו בגילאים של 18 עד 35.

אליעזר שוורץ: ברור לי שיכולים להיות מקרים של אנשים שהם מעל הגיל הזה, אבל רוב האוכלוסייה היא בגיל הזה.

אליעזר שוורץ: כמחצית מהאנשים שממתינים את תקופת ההמתנה הם עד גיל 35.

אליעזר שוורץ: אם אני אקח את ההנחה הזאת, העלות המקסימלית תהיה 4 מיליון שקלים, ובהנחה שלא כולם סטודנטים, העלות תהיה נמוכה מזה.

אליעזר שוורץ: שוב, כמו שאמר נציג האוצר אין לי דרך להוכיח, אבל מבחינת הסבירות כנראה שזה איפה שהוא באמצע.

יצחק גלנטי: הסבירות של מרכז המחקר והמידע של הכנסת קובעת שזה לא יעלה מעל 4 מיליון שקלים.

אליעזר שוורץ: בהנחה שתהיה מערכת שתוכל לבדוק באמת מי לומד ולא ינצלו את זה אנשים שנרשמו ליום אחד בגיל 60 או 75.

איתי עצמון: אני מפנה את תשומת לב נציג האוצר לסעיף 138(א) לתקנון שאומרת שהערכת שר לגבי עלות תקציבית תוגש בכתב, תהיה מנומקת, יצורפו לה נתונים ואומדנים.

איתי עצמון: כלומר, ככל שאין לכם כרגע נתונים מדויקים שהובאו בפני הוועדה, הוועדה לא תוכל לקבוע שההצעה היא תקציבית.

אנואר ח'לף: זאת תקלה.

אנואר ח'לף: יש הערכה ועשינו אותה.

יצחק גלנטי: מה זה תקלה?

יצחק גלנטי: מתי התקיימה הישיבה הקודמת?

וילמה מאור: פנינו אליהם כבר לפני כן.

אנואר ח'לף: פניתם בשבוע שעבר, זה נכון.

יצחק גלנטי: שמתי לב שזוהי מדיניות עקבית של האוצר לא להכין שיעורי בית.

אנואר ח'לף: לא, זה ממש לא כך.

יצחק גלנטי: הדבר הכי טוב הוא לדחות.

יצחק גלנטי: בואו נדחה את זה למחר ומה שאפשר לדחות לשנה הבאה, נדחה לשנה הבאה.

אנואר ח'לף: ממש לא.

אנואר ח'לף: אם הייתה תקלה, אני מתנצל.

אנואר ח'לף: עשינו הערכת עלות בשבוע שעבר ואני מאוד מתנצל על שהיא לא הגיעה אליכם.

אנואר ח'לף: הערכת העלות נמצאת כאן ואני יכול לשלוח אותה.

יצחק גלנטי: לא, אני לא אקבל כעת שום הערכת עלות בזמן הישיבה.

יצחק גלנטי: אני מצטער, אני מוכן במקרה הקיצוני ביותר לקבל את הערכת מרכז המחקר והמידע כיוון שהיא מבוססת לפחות על משהו.

יצחק גלנטי: כאן אנחנו שומעים דברים הזויים.

אליעזר שוורץ: גם נציג האוצר יודע שאם תהיה מערכת שתדאג לדעת מי הסטודנט ומי לא, גם הם ידעו שזאת לא עלות תקציבית ושהיא זניחה.

אנואר ח'לף: אין הגדרה.

אליעזר שוורץ: גם בנתונים שאנחנו לא יודעים בוודאות מי כן ומי לא, אני מניח שהממתינים עד גיל 35 הם עיקר הסטודנטים ואז העלות התקציבית תהיה 4 מיליון שקלים.

יצחק גלנטי: אני רוצה לחדד את זה עוד יותר.

יצחק גלנטי: לא ברור לי הנושא של העלות התקציבית.

יצחק גלנטי: העלות התקציבית, האם המשמעות היא כמה זה עולה לביטוח לאומי או כמה האוצר יצטרך להשתתף?

אנואר ח'לף: לא, זה בגידול בהוצאה של הקופות.

יצחק גלנטי: לא, ביטוח לאומי זה מוסד שעומד בפני עצמו ואין לזה שום קשר להוצאות שיוצאות מצד האוצר.

יצחק גלנטי: לכן אני אישית אומר שאני לא מוכן לקבל את זה כעלות תקציבית אלא אם כן אתה תבוא ותאמר שצריך להוסיף עוד פקיד אחד לביטוח לאומי שידפדף בספר ויסתכל האם המוסד הזה מופיע או לא מופיע.

יצחק גלנטי: גם כאן לא תהיה עלות תקציבית וגם כאן

יצחק גלנטי: העלות לא תגיע ל-5 מיליון שקלים.

אנואר ח'לף: הפקיד הזה לא כלול בחישוב.

אנואר ח'לף: זאת העלות של ההוצאה, העלות השנתית של הוצאות הבריאות של נפש משוקללת, אם אפשר לקרוא לזה כך.

אנואר ח'לף: אין לי דרך אחרת לחשב את זה.

איתי עצמון: הוצאה של קופות החולים?

אנואר ח'לף: כן, של קופות החולים.

אנואר ח'לף: זה הגידול בעלות הסל.

אליעזר שוורץ: לפי סל שירותי הבריאות שמוגדר על ידי המדינה כל שנה, השנה מדובר ב-25-26 מיליארד כאשר מדובר בכ-7 מיליון אנשים.

אליעזר שוורץ: זה חלקי זה, זאת העלות הממוצעת לשנה ואז יש את מקדמי הגיל.

אליעזר שוורץ: ככל שבן אדם צעיר יותר, העלות החודשית הממוצעת נמוכה יותר.

אליעזר שוורץ: העלות החודשית הממוצעת לאנשים בגילאים 18 עד 24 היא כ-120 שקלים, מגיל 25 עד 34 היא כ-170 שקלים בחודש.

אליעזר שוורץ: אלו העלויות החודשיות הממוצעות לכל אזרח.

אליעזר שוורץ: צריך לקחת את חודשי ההמתנה של האדם כפול העלות הסופית, לא העלות שתעלה לקופות החולים, וכאן אנחנו נדרשים שוב לשאלה האם העלות לקופות החולים תקציבית או לא כאשר במקרה הספציפי הזה לא צריך להיכנס אליה בגלל שבכל מקרה זה לא תקציבי כי זה מתחת ל-5 מיליון שקלים לפי הערכה שלנו.

אליעזר שוורץ: גם אם היינו אומרים 9 מיליון שקלים, בעבר נדונה כאן החלטה שאני יודע שדנים בה כרגע שוב בהיבטים הרחבים יותר בלשכה המשפטית, כללית על יחסי העלויות בין המדינה לגופים אחרים, וזאת עלות שצריך להתייחס אליה.

אליעזר שוורץ: אני לא רוצה להתייחס עכשיו משום שמדובר בכל מקרה מתחת ל-5 מיליון שקלים ולכן ההצעה היא לא תקציבית.

אבי גור: לגבי העלות התקציבית, רציתי להוסיף שאני מייצג בארגון ההורים הארצי גם את נושא הבריאות וגם את נושא הסטודנטים.

אבי גור: אני יכול לומר שיש הרבה הורים שמשלמים מדי חודש את ביטוח הבריאות של הילדים שלהם למרות שהם נמצאים בחוץ לארץ.

אבי גור: המדינה מרוויחה מיליוני שקלים כל שנה והיא לא מוציאה אותם.

אבי גור: אני מבקש שנציג האוצר ייתן גם את הנתונים האלה.

יצחק גלנטי: אני מבקש להקריא את הצעת החוק.

איתי עצמון: בטרם אקריא את הצעת החוק, אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה שמדובר למעשה על כמה וכמה הצעות חוק פרטיות שמונחות על שולחן הוועדה ועל פי סעיף 140(א) לתקנון הכנסת, יראו את הצעות החוק כהצעת חוק אחת של כל מציעי הצעות החוק שהועברו לוועדה.

איתי עצמון: מדובר על תיקון לסעיף 58(א) שעוסק בהגדרה של שנת היעדרות ומונה בעצם את התקופות שלא יבואו בחשבון במניין הימים לצורך תקופת המתנה.

איתי עצמון: 1.

איתי עצמון: תיקון סעיף 58.

איתי עצמון: בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994 (להלן – החוק העיקרי) בסעיף 58(א), אחרי פסקה (7) יבוא: "(8) תקופה שבה שהה אזרח או תושב מדינת ישראל לצורך לימודים אקדמיים שלא תעלה על 6 שנים ובלבד שתוך 30 ימים מיום שובו לארץ פרע את החוב של דמי ביטוח הבריאות בעד התקופה שבמהלכה שהה מחוץ לישראל כאמור.

איתי עצמון: בפסקה זו "לימודים אקדמיים" – לימודים לתואר ראשון, שני או שלישי, במוסד להשכלה גבוהה במדינת חוץ, המוכר על ידי גוף מוסמך להכרה מוסדות אקדמיים באותה מדינה".

איתי עצמון: לפי מה שהבנו קודם מדובר על תקופה אחת של שש שנים ולא על כמה תקופות.

יצחק גלנטי: חברת הכנסת לנדבר, האם יש לך הערות?

סופה לנדבר: אני בעד וכמה שיותר מהר.

יצחק גלנטי: האם יש הסתייגויות?

יצחק גלנטי: אין.

יצחק גלנטי: אני מעלה את זה להצבעה.

יצחק גלנטי: ה צ ב ע ה אושר אין נגד ואין נמנעים.

איתי עצמון: 2.

איתי עצמון: תחילה ותחולה.

איתי עצמון: תחילתו של סעיף 58(א)(8) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, ביום ...... (להלן – יום התחילה) והוא יחול על מי שעזב את ישראל לצורך לימודים אקדמיים שנתיים לפני יום התחילה.

איתי עצמון: כאן אני רוצה לשאול את נציגי המוסד לביטוח לאומי כמה זמן נדרש להם להיערכות.

תלמה פרידברג: אנחנו צריכים לקבל עובדים.

תלמה פרידברג: אנחנו לא יכולים ליישם את זה בלי אישור מהאוצר לקבלת עובדים.

יצחק גלנטי: השאלה שנשאלה היא כמה זמן נחוץ לכם על מנת לקבל את ההחלטות בעניין.

יצחק גלנטי: זה שזה עובר לחקיקה, זה ברור והשאלה עכשיו היא כמה זמן אתם דורשים כדי שנוכל להחיל את סעיף התחולה.

תלמה פרידברג: ארבעה חודשים.

יצחק גלנטי: חברת הכנסת לנדבר, מה את מציעה?

סופה לנדבר: חודש.

סופה לנדבר: בחוק תעריפי חשמל היה מספיק להם חודש.

סופה לנדבר: החוק הזה הוא כל כך פשוט.

תלמה פרידברג: הוא לא פשוט בכלל.

סופה לנדבר: בטוח.

סופה לנדבר: בבירוקרטיה של מדינת ישראל שום דבר לא פשוט.

תלמה פרידברג: זה אומר תכנון, אנחנו עובדים בחוסר כוח אדם שצריך אותו גם לצורך הסעיף הזה.

יצחק גלנטי: בניגוד לדעתה של חברת הכנסת לנדבר שהיא תסלח לי, בכל זאת אנחנו מאפשרים לכם את ארבעת החודשים המבוקשים על ידכם, אבל אנא, לסגור את הנושא הזה.

איתי עצמון: אנחנו מדברים על ארבעה חודשים מיום פרסומו, שזה יום התחילה.

איתי עצמון: החוק יחול על מי שעזב את ישראל לצורך לימודים אקדמיים שנתיים לפני יום התחילה.

איתי עצמון: בכך אני מבטא את החלטת חברי הכנסת בישיבה הקודמת.

סופה לנדבר: מה אומר הסעיף הזה?

איתי עצמון: הסעיף אומר שהחוק ייכנס לתוקפו ארבעה חודשים מיום פרסומו והוא יחול על מי שעזב את ישראל לצורך לימודים אקדמיים שנתיים לפני יום התחילה.

איתי עצמון: זה יחול גם על מי שכבר נמצא בחוץ לארץ למטרת לימודים.

סופה לנדבר: כאן צריך להחליט על לפחות ארבע שנים.

חיים אורון: קחי בחשבון שאם את לוקחת ארבע שנים אחורה, נשארות שנתיים.

סופה לנדבר: בסדר, אבל כל אחד יחליט.

חיים אורון: לא, הוא לא יוכל להחליט לבחור.

חיים אורון: אם הוא התחיל ללמוד לפני ארבע שנים, הוא לא יוכל לומר שהוא התחיל לפני שנה.

חיים אורון: כמה שאת הולכת אחורנית, את לוקחת ממנו בעתיד.

חיים אורון: אם הולכים אחורנית ארבע שנים, נשארו לו רק שנתיים וזה אומר שנשאר לו רק קיץ אחד.

סופה לנדבר: לחלק מהאנשים נשארות רק שנתיים.

חיים אורון: אם את אומרת שנתיים, נשארות לו ארבע שנים.

חיים אורון: אני לא יודע להעריך מה יותר טוב.

יצחק גלנטי: נראה לי שעדיף שנתיים מאשר ארבע שנים כיוון שזה נותן אופציה יותר רחבה.

חיים אורון: אני גם מודה שחקיקות רטרואקטיביות, צריך לקרות משהו מאוד דרמטי כדי שאני אתמוך בהן.

יצחק גלנטי: אני מבין שגם אתה נוטה לשנתיים.

סופה לנדבר: מתי הוסיפו את סעיף 58?

איתי עצמון: בשנת 1999 והיו תיקונים ב-2001 וב-2005.

יצחק גלנטי: אני מציע שנשאיר את זה כמו שזה.

חיים אורון: אם אנחנו הולכים על שלושה חודשים וגם אם זה יאושר, זה כבר יאושר במאי.

וילמה מאור: אפשר תמיד לשנות לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

סופה לנדבר: אתה דווקא מדבר על אנשים שכן צריך להוסיף להם עוד שנתיים.

חיים אורון: נכון, אבל אם החוק יתחיל באוגוסט, אלה של הקיץ הזה לא יהיו.

סופה לנדבר: גם אני חושבת שארבעה חודשים זה יותר מדי.

יצחק גלנטי: ואם נעשה זאת שלושה חודשים?

חיים אורון: השאלה מתי נאשר אותו בקריאה שלישית.

סופה לנדבר: השבוע תאשר את זה בקריאה ראשונה.

יצחק גלנטי: אפשר לשנות את זה גם בין קריאה שנייה לשלישית.

יצחק גלנטי: בסדר, שלושה חודשים.

יצחק גלנטי: אני בטוח שהמוסד לביטוח לאומי יעמוד בזה.

איתי עצמון: העניין יוכל גם להיפתח לדיון בהכנה לקריאה שנייה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אורון, אני מציעה שנחליף שנתיים בשלוש.

סופה לנדבר: זה ייחשב לאנשים וזה חשוב מאוד.

חיים אורון: בסדר.

חיים אורון: אני מוכן שלוש שנים.

יצחק גלנטי: אני מבקש להקריא מחדש את הסעיף.

איתי עצמון: תחילתו של סעיף 58(א)(8) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, תוך שלושה חודשים מיום פרסומו, להלן – יום התחילה, והוא יחול על מי שעזב את ישראל לצורך לימודים אקדמיים שלוש שנים לפני יום התחילה.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: ה צ ב ע ה אושר פה אחד החוק עובר לקריאה ראשונה.

יצחק גלנטי: אני מודה לכם.