ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 346, 2008-04-01 13:00

אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על סדר היום הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (הטלת תפקידים), של חברי-הכנסת חרמש, שמטוב ואחרים.

אופיר פינס-פז: הכנה לקריאה שניה ושלישית.

אופיר פינס-פז: קריאת סעיפים 1 ו-2 של הצעת החוק.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: הערות לסעיפים אלה בלבד.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

טל רותם: בסעיף 41א(א)(2), תנאי הסף לגוף שניתן לתת לו היתר, כתוב: "בין מטרותיו שימור מבנים ואתרים בעלי חשיבות לאומית היסטורית".

טל רותם: יש לנו חשש מהנוסח "בין מטרותיו", כי אנחנו חוששים שאנחנו נדרשים שבתעודת ההתאגדות של אותו יהיה כתוב בסעיף המטרות שלו אותו נוסח, בעוד שמה שחשוב לנו – ואני חושבת שיש הסכמה על זה - שזה גוף שפועל ויש לו ניסיון.

טל רותם: השאלה היא אם הנוסח הזה לא מגביל.

אופיר פינס-פז: פועל במה?

מנחם זלוצקי: על תחומי פעילותו נמנים - - -

טל רותם: השאלה אם חייב להיות "מטרותיו" או שאפשר לכתוב: "בין תחומי פעילותו - - -"?

אופיר פינס-פז: מטרותיו ועיסוקיו.

רוני טלמור: אני מציעה נוסח שאומר שמטרותיו מתירות לעסוק בשימור מבנים ואתרים, ואז תהיה לו מטרה רחבה יחסית.

תומר רוזנר: זה לא מספיק.

שי חרמש: אני מציע להיות יותר מוגבל בעניין כדי לא לתת פרצות שייכנסו דברים שאיננו רוצים שייכנסו.

שי חרמש: אני יכול להציע דבר הפוך לגמרי.

שי חרמש: לדוגמה, כל אחד היה מאוד אם הקרן הקיימת הייתה לוקחת דברים כאלה, שתכניס לתקנות שלה שימור מורשת.

שי חרמש: אין שום בעיה עם זה.

שי חרמש: בואו נבקש ממנה להוסיף, למה הפוך?

אופיר פינס-פז: "במטרותיו" זה בסדר, אבל להוסיף גם תחומי עיסוקו, פעילותו.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שהוא כבר פעיל בזה, גם אם זה לא כתוב במטרותיו, אז מבחינתנו זה בסדר.

רוני טלמור: זה פחות טוב, משום שאם זה לא כלול בהרשאה התאגידית שלו, והוא עושה את זה בניגוד לתקנון שלו או בלי קשר לתקנון שלו, היה עדיף שהמשרד יתחשב בזה.

רוני טלמור: ההצעה היא להתחשב גם במטרות רחבות יחסית, ולומר שמטרותיו מתירות לו לעסוק בשימור אתרים.

אופיר פינס-פז: מזה זה "מתירות לו"?

רוני טלמור: מאפשרות לו.

רוני טלמור: מטרות התאגיד מגדירות את היקף ההרשאה.

שי חרמש: מתנ"ס טוב לעניין?

טל רותם: הייתה לנו הצעה שלא כוללת את המילה "מטרות".

טל רותם: כתבנו: בין תחומי פעילותו נמנה שימור מבנים ואתרים ויש לו ניסיון.

אופיר פינס-פז: בין תחומי פעילותו ומטרותיו.

טל רותם: אני לא בטוחה שהוא יכול.

שי חרמש: בהגדרה הזאת, מתנ"ס יכול לעשות את זה?

רוני טלמור: תחום פעילות הוא דבר שמקובל להשתמש בו לגבי גופים ציבוריים, לא לגבי גופים פרטיים וכאן אנחנו מדברים על גופים פרטיים.

אופיר פינס-פז: הם לא פרטיים, הם ציבוריים.

אופיר פינס-פז: את חייבת להבחין - - -

רוני טלמור: פרטי - מהעולם של המשפט הפרטי, לא מהמשפט של העולם הציבורי.

שי חרמש: אז לא גופים פרטיים, חלילה.

אופיר פינס-פז: אבל העיסוקים שלו ציבוריים, שלא למטרות רווח.

רוני טלמור: אבל זו עמותה או חברה לתועלת הציבור.

רוני טלמור: במובן הזה זה מהעולם הפרטי.

רוני טלמור: בגופים האלה לא מסתכלים על העיסוקים או על התפקידים אלא על המטרות בתקנון או במסמכי ההתאגדות.

אופיר פינס-פז: יש קושי לשנות מטרות?

אופיר פינס-פז: הולכים לרשם העמותות ומשנים.

טל רותם: לעמותה לא, אבל לקק"ל?

אופיר פינס-פז: אוספים את האסיפה ומשנים את המטרות.

רוני טלמור: אנחנו לא מחלקים להם כזאת זכות גדולה, בסך הכול אנחנו רוצים שהגופים האלה יבואו ורוצים להקל עליהם כמה שיותר.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים להקל עליהם, אבל זו לא נראית לי הכבדה נורא קשה להוסיף סעיף מסודר במטרות של העמותה.

רוני טלמור: תלוי.

רוני טלמור: בגופים כמו קק"ל יכול להיות שזה מאוד מסובך.

רוני טלמור: אני לא מכירה את קק"ל.

אופיר פינס-פז: לקק"ל יש דירקטוריון.

יוסי פלדמן: הייתי מציע להכניס בין המטרות גם את נושא החינוך, כי זו אחת המטרות החשובות של האתרים הלאומיים.

אופיר פינס-פז: מה כתוב במטרות?

יוסי פלדמן: כתוב "שימור".

יוסי פלדמן: אני גם מציע להכניס הסתייגות נוספת.

אופיר פינס-פז: יכול להיות ש"חינוך" יכול לתת לנו תשובה, זה מאפשר מגוון הרבה יותר רחב.

יוסי פלדמן: זה אחד הדברים שבשבילו אנחנו משמרים.

שי חרמש: זה הדבר.

קריאה: אבל בעזרת החוק רק גוף אחד אמור לטפל בשימור אתרים, זאת המועצה לשימור אתרים.

יוסי פלדמן: לא, לא.

אופיר פינס-פז: מאיפה המצאת את זה, אדוני?

אופיר פינס-פז: זו בסך הכול עמותה, היא אמורה להתחרות.

אופיר פינס-פז: זה שהיא לקחה על עצמה ועשתה דברים יפים מאוד - מבחינה חוקית אין לזה שום משמעות.

יוסי פלדמן: כבוד היושב ראש, רציתי להציע עוד הסתייגות.

יוסי פלדמן: שזה יהיה לגופים שיש להם ניסיון מוכח.

יוסי פלדמן: שלא יקפוץ מישהו, שמבחינה מסחרית אתר מסוים ימצא חן בעיניו.

אופיר פינס-פז: זה "או".

יוסי פלדמן: אני מציע שזה יהיה לגופים בעלי ניסיון מוכח בשימור.

אופיר פינס-פז: כמה גופים עוסקים בשימור?

יוסי פלדמן: היום קרן קיימת עוסקת בשימור, רשויות מקומיות.

יוסי פלדמן: זה קיים.

יוסי פלדמן: ממה אנחנו חוששים?

יוסי פלדמן: לא לפרוץ את זה, כי אז לא יעסקו בשימור.

אופיר פינס-פז: מי אמר לך שלא?

יוסי פלדמן: אתן לך דוגמאות.

יוסי פלדמן: בית אשל - 20 שנה לא נגעו בה.

אופיר פינס-פז: מה זה קשור?

יוסי פלדמן: לבית אשל רצו להיכנס חברות פרטיות.

יוסי פלדמן: אתן דוגמה יותר טובה.

יוסי פלדמן: בעתלית – המינהל, היו לו כל מיני רעיונות.

יוסי פלדמן: הוא גיבש תוכנית שהכותרת שלה היא "אתר לאומי", ויש שיכון באתר לאומי.

יוסי פלדמן: זה מה שהיה, אני לא סתם ממציא.

אופיר פינס-פז: היה פה דיון על חוף פלמחים.

אופיר פינס-פז: המינהל נתן ליזם פרטי את חוף פלמחים, ומנכ"ל רשות העתיקות אמר שהיזם הפרטי יטפל בעתיקות, כי אין לו כסף לטפל בזה.

אופיר פינס-פז: רשות ממשלתית במדינת ישראל.

יוסי פלדמן: זה לא מפריע, אם זו הייתה אוניברסיטה שיש לה פקולטה לעתיקות.

אופיר פינס-פז: אני מסביר לך שזה יזם שמתעסק באתרי נופש.

מנחם זלוצקי: אנחנו רוצים להתייחס להצעה להכניס "מטרות חינוכיות".

מנחם זלוצקי: הבעיה היא לא עצם העיסוק בחינוך, שזה כמובן חיובי וזה בין המטרות של השימור.

מנחם זלוצקי: העניין הוא שברגע שנגדיל את הדרישות שרשומות במטרותיו של הגוף, אנחנו יכולים למצוא את עצמנו בלי אף גוף ראוי.

מנחם זלוצקי: נתנו דוגמאות.

מנחם זלוצקי: למשל, במצפה גבולות העמותה שקמה שם - לא יודע אם היה לה ניסיון מוקדם בחינוך.

מנחם זלוצקי: אבל ברגע שקיבלה על עצמה את הניהול והשיקום של האתר - - -

אופיר פינס-פז: אתה כנראה לא מבין מה הכוונה שלי.

אופיר פינס-פז: כל זה נועד לייצר מצב שיהיו עוד ועוד גופים.

אופיר פינס-פז: אתה לא צריך שהוא ידע גם חינוך וגם שימור וגם עוד ועוד.

אופיר פינס-פז: זה או-או.

טל רותם: חינוך בלי שימור?

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שיש ארגון חינוכי יוצא מן הכלל, שאתם תחליטו שהוא אכסניה נהדרת, שהוא לא עוסק בשימור, אז הוא ילמד שימור.

אופיר פינס-פז: זה מה שאני מבין.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא רוצים להקשות, אנחנו רוצים ליצור מצב שתהיה לכם אפשרות בחירה, גם בגלל שיש הרבה מאוד אתרים שהמועצה לא מסוגלת לטפל בהם.

אופיר פינס-פז: אני מכיר את המועצה ומאוד אוהב אותה, אבל היא לא מסוגלת לטפל בכל האתרים בישראל, ולא תהיה מסוגלת.

יוסי פלדמן: בוודאי שלא, גם לא מעוניינת.

מנחם זלוצקי: האתרים שקיימים היום הם לא הרשימה הסופית.

אופיר פינס-פז: זה בלתי אפשרי.

אופיר פינס-פז: אנחנו צריכים לפחות כמה גופים, שיוכלו לטפל.

אופיר פינס-פז: זו המורשת של כולנו.

אופיר פינס-פז: אלה פרויקטים גדולים של הרבה כסף ורוצים לשמר אותם כמו שצריך.

אופיר פינס-פז: לכן צריך לתת לעוד ועוד גופים רציניים, שלא למטרות רווח, להיכנס לדבר הזה, אחרת לא נגיע לתוצאות שאנחנו רוצים להגיע אליהן.

אופיר פינס-פז: הכוונה היא לא ליצור אלף קריטריונים, שבסוף אף אחד לא יכול לעמוד בהם, אלא לייצר תחומים משיקים רלוונטיים, שיאפשרו לעוד גופים לקבל על עצמם משימות, במידה שכך יוחלט.

טל רותם: השאלה היא אם אין תנאי מינימלי שראוי שנדרוש - העניין של השימור.

טל רותם: אתה מציע שימור או חינוך.

אופיר פינס-פז: אני מציע שפה יהיו תקנות של השר.

תומר רוזנר: אלה תנאי סף להשתתפות, השר לא יכול לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: זה כמו מכרז, מכרז אפילו עושים שלא בתקנות.

תומר רוזנר: מכיוון שאנחנו מדברים על אתרים לאומים שאנחנו רוצים להסדיר בחוק, קבענו כבר את התנאים הבסיסיים, שהם שלושה תנאים מינימליים.

תומר רוזנר: כמובן, אפשרנו לשר לתת תנאים נוספים, אבל התנאים המינימליים שהם: תאגיד לא למטרות רווח; שלא הורשע בעבירה פלילית ועכשיו נושא המטרות – אלה שלושת התנאים המינימליים, שצריכים להיות בחוק.

אופיר פינס-פז: לא אמרתי להוציא את זה מהחוק, אבל לקבוע כמה שנות ניסיון צריך, למשל - - -

תומר רוזנר: זה כתוב.

תומר רוזנר: בסעיף (ב) כתוב שהשר רשאי לקבוע.

אופיר פינס-פז: לכן אני אומר שתקבעו את התנאים האלה.

אופיר פינס-פז: אם אתם רוצים תנאי סף נוספים, מעבר לעניין החינוך, אז השר מוסמך לקבוע דברים יותר ספציפיים, כדי שלא כל גורם יפנה.

אופיר פינס-פז: זו הכוונה.

רוני טלמור: אני בכל זאת מציעה, מבחינה תאגידית, את מה שכתוב פה אפשר לנסח יותר גמישה, שתאפשר גם לגופים כמו הקרן הקיימת להיכנס לקריטריון הזה, אם במקום להתייחס למטרה ספציפית נתייחס להרשאה שהמטרות נותנות.

רוני טלמור: ההרשאה של המטרות של תאגיד מסוים יכולה להיות יותר רחבה, ולכלול בתוכה גם את הנושא הזה, גם אם זה לא מאוזכר ספציפית.

רוני טלמור: אני מניחה שזה מה שקורה בקרן קיימת.

רוני טלמור: לכן נוסח בסגנון: מטרותיו מאפשרות לו לעסוק בשימור מבנים ואתרים – לדעתי, פותר את הבעיה ומאפשר להמשיך בדיון, מבחינת רוחב היריעה.

תומר רוזנר: הנוהג בתקנונים של גופים פרטיים וגם של חברות לתועלת הציבור, בסוף התקנון יש סעיפי סל שאומרים: לעשות כל פעולה אחרת או כל מעשה אחר.

תומר רוזנר: כך יהיה גם כאן.

תומר רוזנר: אם נכתוב: מטרותיו מתירות לו, זה אומר שכל תאגיד יכול.

תומר רוזנר: זה בעיקר לאור הנוהג שהשתרש בשנים האחרונות לכתוב בסעיפי המטרות סעיפי סל, שמאפשרים לגוף - - -

רוני טלמור: לא בעמותות, שם פחות מקובל.

רוני טלמור: הם רוצים תרומות ולכן הם צריכים שהתרומות יהיו למטרות ספציפיות.

אופיר פינס-פז: אז מה אתם מציעים?

מנחם זלוצקי: כתבנו: בין תחומי פעילותו נמנה שימור אתרים.

רוני טלמור: אם נכתוב "כדין", מבחינתי זה יכול לענות על זה.

רוני טלמור: כלומר, שזה באמת לפי התקנון והם לא פועלים בניגוד להרשאה שיש בתקנון.

תומר רוזנר: אז זה מוריד כאלה שלא עסקו בזה בעבר.

אופיר פינס-פז: אני מסתבך בין המשפטנים ולא נמצא ביניכם פתרון.

אופיר פינס-פז: אתם מתעסקים בדברים טובים וחשובים, אבל לא תצליחו להגיע לתוצאה.

אופיר פינס-פז: התוצאה צריכה להיות מהותית.

אופיר פינס-פז: ברמה המהותית זה מי שכתוב לו במטרות או מי שעוסק בזה.

אופיר פינס-פז: עכשיו תנסחו את זה איך שאתם רוצים.

אופיר פינס-פז: זה יכול להיות מצטרף, או מי שכבר עוסק.

אופיר פינס-פז: בבקשה, אדוני.

יעקב קוינט: אני מבקש להעיר לסעיף 41(ב)(א).

יעקב קוינט: אנחנו חושבים שיש פה בעיות עם זכויות של צדדים שלישיים.

יעקב קוינט: בבדיקה שערכנו, לבקשת המשרד להגנת הסביבה, נמצא שבחלק גדול מהאתרים יש חוזי חכירה והרשאה, ויש זכויות צדדים שלישיים.

יעקב קוינט: יש אתרים שנמצאים בתוך שטחי משבצת של קיבוצים מסוימים.

יעקב קוינט: כמובן, שכל התייחסות שוויונית והוצאה לגוף אחר לניהול פוגעת בגוף שהיום נמצא, ויש לו זכויות בקרקע.

יעקב קוינט: המשמעות של זה היא או פגיעה שרוך בצידה פיצוי, או מתן אפשרות לגוף שנמצא היום בקרקע להפעיל את האתר הלאומי.

אופיר פינס-פז: מה אתם אומרים על זה?

אופיר פינס-פז: זה מעניין.

אופיר פינס-פז: תמיד יש למישהו זכויות בקרקע.

יעקב קוינט: אכן, כך יהיה גם לגבי אתרים לאומיים עתידיים, לדעתי.

אופיר פינס-פז: הרי זה נכון לגבי כל דבר.

אופיר פינס-פז: מה עשית בפלמחים, כשמכרתם?

אופיר פינס-פז: איך פיצית את המועצה המקומית גן רווה?

יעקב קוינט: לא היו לה זכויות בקרקע.

אופיר פינס-פז: זה הוחזק במסגרת המועצה.

יעקב קוינט: זו קרקע בבעלות מינהל.

אופיר פינס-פז: הבעלות היא של המינהל, אבל היא בסוף מוחזקת באיזושהי רשות מקומית.

יעקב קוינט: ניהול המנהל.

יעקב קוינט: אני לא מכיר את הנושא של פלמחים.

יעקב קוינט: אין חוזה חכירה.

יעקב קוינט: יש קרקע חקלאית, כאשר הקרקע שבה - - -

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת אין חוזה חכירה?

אופיר פינס-פז: כשקרקעות המדינה נמצאות בידי רשות מקומית כלשהי.

יעקב קוינט: כאשר יש חוזה חכירה לנכס ספציפי לרשות מקומית?

אופיר פינס-פז: לא, כל שטחי המדינה הם שטחים של המינהל.

יעקב קוינט: מנוהלים על-ידי המינהל.

אופיר פינס-פז: אבל מוחזקים ברשויות מקומיות.

יעקב קוינט: שטח מוניציפלי, אין לזה נגיעה - - -

שי חרמש: איך פתרת את מחנה עתלית?

יוסי פלדמן: עד היום אין הסכם.

יוסי פלדמן: החודש, אחרי 20 שנה - - -

יעקב קוינט: במחנה המעפילים, ההתייחסות שקיבלתי ממחוז חיפה היא שעכשיו אמורה להיעשות עסקה עם המועצה לשימור אתרים.

שי חרמש: והאתר זה פועל כבר חמש שנה.

יוסי פלדמן: 20 שנה.

יעקב קוינט: אוסיף ואומר שחלק מהנכסים נמצאים בבעלות פרטית.

יעקב קוינט: אבל גם אם יש חוזה חכירה ל-49 שנה - זאת פגיעה.

יעקב קוינט: המשמעות של היתר לניהול היא כמו הפקעה.

אופיר פינס-פז: נעשה הפקעה.

יעקב קוינט: צריך לפצות.

יעקב קוינט: השאלה היא אם זה מידתי, מה המשמעויות המשפטיות.

תומר רוזנר: כשמכריזים על שמורת טבע, ושם יש זכויות קנייניות לבעלים שונים, מה אתם עושים במקרה כזה?

רוני טלמור: זה לא נותן זכויות פיזיות לאף אחד.

תומר רוזנר: ודאי שכן.

תומר רוזנר: יש זכויות לרשות הטבע והגנים.

יעקב קוינט: משמעות תכנונית, כאשר יש משמעות קניינית.

יעקב קוינט: פה אתה מדבר על מעבר לזה, אתה מדבר על היתר לניהול, אתה לא מדבר רק על הכרזה.

שי חרמש: גם שיקום.

שי חרמש: אתה מטפל גם בצד הפיזי, לא רק בשיקום.

יעקב קוינט: יש שתי אפשרויות.

יעקב קוינט: אפשרות אחת היא כמו של רשות העתיקות: שאני כופה עליך לטפל ולתחזק את העתיקות ומטיל עליך, כמו שימור אתרים.

יעקב קוינט: אפשרות שנייה היא הפקעה.

יעקב קוינט: המשמעות של הצעת החוק, כמו שהיא נראית היום, זו משמעות של הפקעה.

יעקב קוינט: אני נכנס לזכויות שלך ושולל ממך את האפשרות לממש את זכויותיך ונותן את זה למישהו אחר, כדי שיפעיל וינהל.

יעקב קוינט: איך אני יכול להכניס אליך מישהו הביתה?

אופיר פינס-פז: מה אתה מציע?

יעקב קוינט: קשה לי להגיד שאנחנו בשלים עם הצעה לפתור את זה.

נירית אהרון: לגבי השאלה מה קורה בשמורות טבע, יש את סעיף 24 לחוק שקובע: משהוכרע השטח כגן לאומי או כשמורת טבע, תהיה ההכרזה עדיפה על פני כל ייעוד אחר של אותו שטח, למעט כל ייעוד או שימוש אחר בשטח מעליו או מתחתיו, המותרים על פי דין ולמעט זכויות קניין שהיו קיימות בו ערב ההכרזה.

נירית אהרון: כלומר, הקניין והשימושים נשמרים גם לאחר ההכרזה.

מנחם זלוצקי: המקרה של שמורות טבע או גנים לאומיים לא זהה ודומה למקרה הזה.

אופיר פינס-פז: מה עושים במקרה הזה?

אופיר פינס-פז: שמעת את ההערה של המינהל.

מנחם זלוצקי: זו הערה שלא חשבנו עליה קודם.

מנחם זלוצקי: לפי מיטב ידיעתי, מספר המקרים עם האתרים הקיימים היום הוא מועט.

מנחם זלוצקי: דוגמה טובה הוא מצפה גבולות, שנמצא בתחום המשבצת של הקיבוץ, ומי שמנהל את האתר זה עמותת גבולות, שהיא חלק מהקיבוץ.

אופיר פינס-פז: אולי ניתן להם זכות סירוב ראשונה.

יעקב קוינט: יש אפשרות להתקין תקנה, כמו שיש בתקנות חובת המכרזים: היחיד שמסוגל לבצע.

תומר רוזנר: זה עוקף את החוק.

יעקב קוינט: לגבי קיבוץ גבולות, זה מחוץ לשטח המשבצת לפי מה שבדקו.

יעקב קוינט: יש תב"ע בתוקף והאתר מנוהל על-ידי עמותות מצפה גבולות ואין עסקה.

יעקב קוינט: אבל זה מיעוטם של הנכסים, לגבי רוב הנכסים יש עסקאות.

שי חרמש: גם בניר עם זה אותו דבר, ברוחמה זה גם אותו דבר.

שי חרמש: אתה רוצה שאמנה עוד?

יעקב קימלמן: כל אלה שמנית, חוץ מגבולות, הם לא אתרים לאומיים מוכרזים.

יעקב קוינט: אני בדקתי לגבי המוכרזים.

יעקב קוינט: צאלים נמצא בתוך שטח המשבצת, המינהל מתוחזק על-ידי הקיבוץ.

יעקב קוינט: באום רשרש יש עסקה, חוזה חכירה לעירייה.

אופיר פינס-פז: זה מה שצריך לעשות.

אופיר פינס-פז: לדעתי, צריך לייצר מצב חוקי שבו אנחנו אומרים שאם נמצא אתר מוכרז במסגרת רשות מקומית, קודם כול לרשות המקומית תהיה עדיפות בניהול האתר.

אופיר פינס-פז: אם הרשות אומרת זה גדול עליה או שלא מתאים לה או שהיא לא יכולה או לא רוצה - או כל דבר אחר – אז היא לא מאבדת את הזכות הקניינית שלה, אבל מישהו אחר יכול לנהל את זה.

יעקב קוינט: אבל קיבוץ, למשל, הוא לא רשות מקומית.

אופיר פינס-פז: אז תעשה את ההגדרה.

יעקב קוינט: למשל, בית הפקידות בזיכרון יעקב נמצא בכלל בעלות פרטית.

יוסי פלדמן: אתה טועה.

יעקב קוינט: זה מה שמחוז חיפה מסר לי.

יעקב קוינט: לא בדקתי את זה באופן אישי.

אופיר פינס-פז: גם לגבי גורם פרטי זה צריך להיות כך.

אופיר פינס-פז: אם הגורם הפרטי יכול להפעיל, לתחזק ולשמר - אדרבא.

אופיר פינס-פז: אם הוא לא יכול, אז הוא לא יכול למנוע ממישהו אחר.

אופיר פינס-פז: אני לא מפצה אותו, אני גם לא לוקח לו את זה.

אופיר פינס-פז: אני נותן למישהו לנהל את זה, אבל זה נשאר שלו.

אופיר פינס-פז: זה נכס לאומי.

תומר רוזנר: אתה לא יכול, אתה מפקיע לו.

שי חרמש: מאיפה נולד החוק?

שי חרמש: יש אתרים לאומיים שמי שיש לו את זכות ההרשאה לא מסוגל להתמודד, ובשביל זה באנו עם החוק.

יוסי פלדמן: נראה לי שנכון יהיה שאתרים שמנוהלים על-ידי גופים – ולא משנה אם זה רשויות או גופים פרטיים או אחרים - ימשיכו להתנהל על-ידם.

יוסי פלדמן: למכרז יופנו כל האתרים החדשים או האתרים שהמינהל יחליט שהם לא מנוהלים כהלכה.

אופיר פינס-פז: אתה מעלה סוגיה אחרת, היא לא פותרת את הבעיה.

שי חרמש: התשובה של היושב ראש פותרת את הבעיה.

שי חרמש: אם הרשות המקומית או חוכר הקרקע מטפלים בזה – אין בעיה.

שי חרמש: החוק הזה בא להיכנס בנעלי מי שלא פותר.

יעקב קוינט: המשמעות של זה היא הפקעה ואתה צריך לשאת בפיצוי.

אופיר פינס-פז: למה זו הפקעה?

יעקב קוינט: כי אתה שולל זכויות ממישהו.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לשלול שום זכויות.

שי חרמש: אם זה לא נטוש אז אין - - -

יעקב קוינט: מה זה נטוש?

יעקב קוינט: יכול להיות שלא נעשה שימוש של אתר לאומי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שיהיה כתוב בחוק שברגע שהאתר מוכרז כאתר לאומי, יש חובה על הגורם שמחזיק את הנכס לשמר אותו.

אופיר פינס-פז: במידה שהוא לא יכול לשמר אותו - אזי מישהו צריך לעשות מעשה.

יעקב קוינט: זו לא הפקעה, זו בדיוק המשמעות ההפוכה: אתה מטיל עליו חובה.

יעקב קוינט: צריך לפצות אותו על ההשקעות שלו, על מה שהוא עשה שם.

שי חרמש: איזה השקעות?

שי חרמש: אנחנו מדברים על רכוש נטוש.

תומר רוזנר: אתן לדוגמה את בית העצמאות בתל אביב.

תומר רוזנר: הוא שייך היום למינהל, אבל נניח שהיה שייך לעיריית תל אביב, כפי שרצה ראש העיר הראשון.

תומר רוזנר: עיריית תל אביב אומרת: אני לא מסוגלת לבצע את זה, למרות שהנכס שייך לה.

תומר רוזנר: היא השתמשה בו לבית התנ"ך, לכל מיני דברים, והמדינה לא מרוצה מזה, היא רוצה שזה יהיה פתוח לציבור.

תומר רוזנר: אבל לעירייה יש זכויות בבית הזה.

אופיר פינס-פז: זו לא דוגמה טובה, כי ברגע שעירייה מחזיקה נכס לאומי בבעלות, חזקה עליה שתדע לגייס כסף לצורך זה.

אופיר פינס-פז: יש לה יכולת לגייס תרומות וקרנות.

תומר רוזנר: עובדה שזה לא קורה, בית העצמאות מתפורר.

אופיר פינס-פז: זו לא שאלה.

אופיר פינס-פז: תעביר אותו לעיריית תל אביב, תראה איך זה פועל.

תומר רוזנר: ניקח לדוגמה עיריות שהן יותר חלשות.

אופיר פינס-פז: זה לא משנה, כל עירייה יודעת לגייס.

שי חרמש: בגלל עיריות יותר חלשות נכנס החוק.

שי חרמש: הוא אומר שבאותו מקום שעירייה לא מסוגלת למלא צורך, שהוא אתר לאומי, אז נכנס החוק.

שי חרמש: הוא לא נכנס ראשון, הוא נכנס שני.

תומר רוזנר: במצב כזה, אתה לוקח לה את הנכס בעצם, אז צריך לפצות אותה.

יעקב קוינט: ואם זו לא עירייה אלא אדם פרטי?

רוני טלמור: בעיניי הבעיה הקשה היא לא הבעיה לפני, כי אפשר לסמוך על שיקול הדעת של השר, שלא יצא למהלך כזה לפני שהדברים, פחות או יותר, מסודרים ואפשר לתת זכויות.

רוני טלמור: הבעיה היא מה קורה בהמשך, איך החיים נראים אחרי שיש הסכם עם המנהל או הרשאה ויש זכיין, אבל אחרי עשר שנים ההרשאה שלו נגמרת, לפי שמה שמוצע כאן כרגע.

רוני טלמור: מה קורה אחרי עשר שנים?

תומר רוזנר: צריך לעשות הלימה.

תומר רוזנר: צריך להיות ברור שהמינהל לא יקצה זכויות מעבר למה שניתן.

תומר רוזנר: זו בעיה שניתן לפתור אותה.

יעקב קוינט: המינהל יוכל לפתור את זה לגבי נכסים חדשים שיוקצו, ויותאמו חוזים חדשים מתאימים.

יעקב קוינט: אבל ככל שמדובר על נכסים ואתרים לאומיים קיימים, שיש לגביהם חוזים תקפים - - -

אופיר פינס-פז: את זה אפשר לעשות בהוראת מעבר.

יעקב קוינט: הוראת מעבר לא בהכרח תפתור את זה, כי גם אתר לאומי יכול להיות בשטח של משבצת או שיש לגביו חוזה חכירה תקף.

יעקב קוינט: יכול להיות שגם בעתיד יהיו דברים כאלה.

אופיר פינס-פז: אז המינהל יפצה.

יעקב קוינט: המינהל?

יעקב קוינט: משרד האוצר צריך להיות.

אופיר פינס-פז: מה זה משנה?

אופיר פינס-פז: אתם יודעים איך לעבוד עם האוצר.

אופיר פינס-פז: אז מי יפצה?

אופיר פינס-פז: אין מה לעשות.

אופיר פינס-פז: הגורם היחיד שיודע להפקיע זה אתם.

יעקב קוינט: אנחנו מוכנים ללבן את הנושא הזה ולנסות להציע פתרון.

אופיר פינס-פז: מי ישלם את ההפקעה?

אופיר פינס-פז: כמו שאתם משלמים הפקעות.

אופיר פינס-פז: אתה עושה כביש ולוקח בשביל את הקרקע שלי או הבית שלי, מי משלם?

יעקב קוינט: לגבי הליכים של הפקעות יש פרוצדורה מקובלת.

אופיר פינס-פז: בפרוצדורה המקובלת.

יעקב קוינט: לא בטוח שיש בחוק הזה את כל ההליכים שאנחנו דנים עליהם.

אופיר פינס-פז: נפנה לחוק הרלוונטי, אם אתה טוען שאין מנוס אלא הפקעה.

אופיר פינס-פז: אני חשבתי שמה שאני מציע מסדיר את העניין, אבל יכול להיות שלא.

אופיר פינס-פז: אני לא מומחה בזה, אתה מומחה בזה, ואם אתה אומר שצריך לעשות פיצוי והפקעה - נעשה את זה לפי החוק.

אופיר פינס-פז: הממשלה יכולה להחליט לא לתמוך בחוק, כי יכול להיות שזה עולה.

אופיר פינס-פז: דרך אגב, הממשלה יכולה להחליט שהיא לא רוצה יותר לשמר אתרים – זו זכותה.

אופיר פינס-פז: אני לא הממשלה.

רוני טלמור: אפשרות אחרת היא להתחיל כמו שאמרת, שאם יש מישהו שיש לו זכות בנכס, הוא מקבל זכות ראשונית להיות שם.

רוני טלמור: אז צריך גם לקחת בחשבון שזמן ההרשאה ילך לפי תקופת הזמן שיש לו זכויות בנכס.

רוני טלמור: אם הוא לא מעוניין לעשות את זה, המשרד צריך להגיע אתו להסכמות ולהכין תשתית להסכם משולש, אבל שהכול יהיה בהסכמה.

רוני טלמור: אם לא מצליחים להגיע להסכם משולש, אני מניחה שאם זה יגיע עד כדי כך אפשר לעשות הפקעות גם בלי לכתוב את זה כאן.

רוני טלמור: אני מניחה שהאחריות הבסיסית של השר צריכה להיות שלפני שיוצא למכרז הוא מוודא שאפשר ליישם את המכרז הזה.

אופיר פינס-פז: נכון.

אופיר פינס-פז: אפשר לנסח בחוק את כל הנאום היפה שלך?

רוני טלמור: אני לא יודעת.

רוני טלמור: מה שאני מציעה נראה לנציגי המינהל?

מנחם זלוצקי: לי זה נראה, העניין הוא רק שאם ניתן לו זכות סירוב ראשונה, לא בטוח שאותו גוף באמת מתאים ועונה על אותם קריטריונים.

יעקב קוינט: הרי יש לנו רשימה של הגופים, רובם לא מתאימים.

רוני טלמור: הוא הבעלים של הקרקע.

רוני טלמור: לא תוכל לקחת לו את הקרקע רק בגלל שהוא לא מפעיל את זה כמו שצריך.

יוסי פלדמן: למה?

יוסי פלדמן: אם זה אתר לאומי – כן.

אופיר פינס-פז: זו לא הבעיה.

אופיר פינס-פז: יש לו זכות סירוב ראשונה, כמובן שבתנאי שהוא מסוגל לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: אם השר רואה שהוא לא מסוגל לעשות את זה, אז עם כל הכבוד, זכות הסירוב הראשונה לא עומדת לו.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר לכתוב את זה?

תומר רוזנר: אז אתה חוזר לעניין ההפקעה.

אופיר פינס-פז: אז חוזרים לעניין ההפקעה.

אופיר פינס-פז: אבל השר יצטרך לקחת בחשבון שהוא צריך לפצות אותו.

תומר רוזנר: יש פה בעיה נוספת, שאתה הופך את המינהל לזה שמחליט מי מנהל את האתרים.

אופיר פינס-פז: בכל מקרה אי-אפשר להוציא את המינהל מהמכרז.

תומר רוזנר: נניח שאנחנו מדברים על אתר חדש.

תומר רוזנר: המינהל עושה מכרז להקצאת הקרקע והוא מחליט לפי מי שנותן את המחיר המרבי.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים לעשות מכרזים משותפים לגורמים אחרים?

יעקב קוינט: עושים עם משרד הבינוי והשיכון - - -

אופיר פינס-פז: הם יודעים לעשות.

אופיר פינס-פז: הם יעשו מכרז עם המשרד להגנת הסביבה.

יוסי פלדמן: סליחה, יש כאן טעות.

יוסי פלדמן: מי שמטיל זה השר לאיכות הסביבה.

יעקב קוינט: אין לנו בעיה לעשות את זה בהתאם לתנאים.

אופיר פינס-פז: נעשה את המכרזים מכרזים משותפים למינהל ומשרד.

יעקב קוינט: אני לא בטוח שצריך את זה.

יעקב קוינט: יכול להיות שלפי כללים מסוימים נעשה את זה, לפי תנאים שיהיו או בהחלטת מועצה שאפשר לעגן את זה.

יעקב קוינט: אני לא בטוח שצריך מכרז משותף.

יוסי פלדמן: החוק קובע שמי שמטיל זה לא המינהל אלא המשרד להגנת הסביבה.

תומר רוזנר: זאת הבעיה.

תומר רוזנר: על מה הוא מטיל?

תומר רוזנר: זו קרקע שלא שלו.

יוסי פלדמן: אני מניח שלשר יש יכולת להיוועץ ולהסדיר את הכול.

יוסי פלדמן: יש עוד הרבה דברים שהוא מסדיר לפני שהוא מחליט, אז שזה יהיה אחד השיקולים.

מנחם זלוצקי: אם נגיע למצב שצריך לעשות מכרז, אז נבוא בדברים ונעשה את זה בעצה אחת ובשיתוף.

מנחם זלוצקי: לא צריך לכתוב את זה.

יוסי פלדמן: אבל המינהל לא יכול להכריז על אתר לאומי.

יוסי פלדמן: החוק קבע שיש שר שמכריז.

יעקב קוינט: המינהל גם לא יכול לעשות שינוי יעוד קרקע.

אופיר פינס-פז: השר קובע שזה אתר לאומי.

אופיר פינס-פז: אז הוא קבע - אז מה?

אופיר פינס-פז: אם רוצים לעשות משהו עם הקביעה הזו משהו, המינהל צריך לעשות מכרז.

יוסי פלדמן: המינהל צריך לעשות את ההתניות, והשר להגנת הסביבה צריך לעשות את שיקול הדעת, כי לו יש את האנשים המקצועיים.

יעקב קוינט: השאלה היא אם צריך את המשרד להגנת הסביבה או מספיק שהכללים יהיו.

יעקב קוינט: כמו שכאשר המינהל משווק קרקע לתעשייה אז חלים הכללים התכנוניים של קרקע לתעשייה, כמו שהמינהל משווק קרקע חקלאית וחלים עליה הכללים התכנוניים של קרקע חקלאית, כך יחולו הכללים של אתר לאומי.

אופיר פינס-פז: אין לי בעיה.

אופיר פינס-פז: למשרד להגנת הסביבה אין יתרון יחסי בניהול אתרים.

אופיר פינס-פז: אין לו שום יתרון על המינהל בהחלטה שזה משה או דני.

אופיר פינס-פז: זה לא תחום סביבתי, במקרה זה בסמכות השר להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: יכולתי לשים את זה גם בתחום אחריות שר החקלאות או שר החינוך או שר השיכון.

מנחם זלוצקי: יחד עם זה, כפי שאנחנו יודעים איך מתנהלים המכרזים של המינהל בהרבה תחומים אחרים, הדבר המהותי זה לא גובה ההצעה, ההיקף הכספי, אלא יש כאן גם ערכים חינוכיים וערכי מורשת, שאותם לא תמיד ניתן לכמת בעלויות כספיות.

מנחם זלוצקי: מה שקובע אצל המינהל, בדרך כלל, זה מה ההצעה הכספית הגבוהה ביותר.

סימון אשור: אנחנו מכירים מכרזים של המינהל, אתם לא נותנים את נושא השימור שם.

יעקב קוינט: המינהל מקצה קרקע לכל השימושים, בין היתר גם לשימושים חינוכיים.

יעקב קוינט: בדרך כלל, במקרים האלה המינהל מקצה בפטור ממכרז לגופים האלה.

יעקב קוינט: אני לא חושב זה נכון.

יוסי פלדמן: אתן דוגמה.

יוסי פלדמן: המינהל מכר את בית פרומין.

תומר רוזנר: זה לא המינהל, מי שביצע את הפעולה זה משרד האוצר - - -

סימון אשור: יש אתרים היסטוריים אחרים, שאנחנו יודעים שבתנאי הסף של המכרז של המינהל נושא השימור בכלל לא מוזכר.

סימון אשור: אנחנו מכירים את התנאים שלכם.

קריאה: או שהמינהל מעודד פעולות הפוכות לשימור או הפוכות לייעוד הקרקע.

אופיר פינס-פז: את זה כבר שווה להכניס לחוק, שלא יתאפשר למינהל לעשות את זה.

סימון אשור: ראינו מה היה בנמל יפו.

יעקב קימלמן: לא לאפשר למינהל לעבור על החוק.

אופיר פינס-פז: כל אתר שהוכרז כאתר לאומי, המינהל לא יוכל לשווק אותו אלא למטרות שימור.

יוסי פלדמן: זו אמירה חשובה מאוד.

אופיר פינס-פז: אנחנו עושים משהו לטובת המינהל.

אופיר פינס-פז: נכתוב שכל אתר שהוכרז כאתר לאומי על-ידי השר להגנת הסביבה, המינהל לא יוכל לשווק אותו, אלא למטרות שימור.

אופיר פינס-פז: בבקשה להכניס את הסעיף הזה לחוק.

אופיר פינס-פז: זה חשוב, לדעתי.

יעקב קוינט: זה לא פותר את הבעיה כשיש קרקע תפוסה.

טל רותם: האם אנחנו משנים את ההליך שבהצעה?

אופיר פינס-פז: מה אתה מציע בנושא המכרז?

יעקב קוינט: אני מציע שנחזור – נציגי המדינה – ונחשוב קצת, נציע פתרונות.

יעקב קוינט: גם אני צריך לעשות שיעורי בית, אני לא חושב שאני יכול לתת פה פתרונות.

אופיר פינס-פז: נראה לי שאתה צודק.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר לגמור את החוק היום.

שי חרמש: אני רוצה לציין שהגשתי את החוק במאי 2006, כשהגעתי לכנסת.

שי חרמש: בינתיים אתרים מתבלים, יש מבנים ודברים שנהרסים וחבל.

שי חרמש: תריצו את זה, תביאו פתרון יצירתי.

שי חרמש: תסגרו עם היושב ראש, וזה מקובל עלי.

אופיר פינס-פז: האוצר והמינהל - תעשו ישיבה ותסכמו את זה.

שי חרמש: בואו נקרא את החוק הלאה ונראה אם יש עוד בעיות.

אופיר פינס-פז: זה לא יפתור לי את הבעיה, בכל מקרה נצטרך לחזור לזה.

יוסי פלדמן: אבל יכול להיות שיהיו דברים שבינתיים אפשר לטפל בהן.

יוסי פלדמן: מה דחף אותנו לתת יד לחבר הכנסת חרמש כדי להזיז את זה?

יוסי פלדמן: אנחנו מחזיקים שלושה אתרים לא לפי החוק.

יוסי פלדמן: למעשה, צריך להכניס אותי לבית סוהר על זה.

מנחם זלוצקי: יש לנו עוד הערות לנוסח.

מנחם זלוצקי: הערה ראשונה לסעיף 41ד - תוקף ההיתר.

מנחם זלוצקי: הצעת החוק קובעת שהתקופה של הניהול לא תעלה על עשר שנים.

מנחם זלוצקי: אנחנו מעוניינים, על סמך המידע שקיים בשטח, שלשר תהיה הסמכות להאריך את התקופה לעשר שנים נוספות.

אופיר פינס-פז: זה נראה לי בסדר.

שי חרמש: הגיוני.

מנחם זלוצקי: דבר שני, הוראות מעבר.

מנחם זלוצקי: לא קיימות כאן הוראות מעבר לגבי גופים - - -

אופיר פינס-פז: כמובן שצריך לבחון את זה.

אופיר פינס-פז: זו לא צריכה להיות החלטה שרירותית.

אופיר פינס-פז: צריכה להיות בקשה לשר, הוא צריך לבחון אותה ואז ניתן לו סמכות לאשר אותה או לדחות אותה.

אופיר פינס-פז: אבל הכול צריך להיות בהליכים מסודרים.

תומר רוזנר: הארכה פעם אחת בלבד.

אופיר פינס-פז: ברור.

מנחם זלוצקי: זה פי שניים מעשר שנים.

שי חרמש: אבל למה להסתפק ב-20 שנה?

שי חרמש: אם גוף עומד בתנאים למה שלא ימשיך?

מנחם זלוצקי: שלא יהיה מצב שאותו גוף שמנהל בהצלחה ולשביעות רצון כל הגופים לא יוכל לקבל תקופה נוספת.

אופיר פינס-פז: ודאי.

מנחם זלוצקי: הערה נוספת, לגבי הוראות מעבר.

מנחם זלוצקי: כפי שאנחנו יודעים, יש היום גופים שמנהלים אתרים לאומיים בהצלחה.

מנחם זלוצקי: אנחנו מעוניינים ורוצים שהאתרים האלה שלא יפלו בין הכיסאות, מכיוון שאין הרבה מאוד גופים שעומדים בפתח.

מנחם זלוצקי: אנחנו רוצים לתת להם אפשרות להמשיך לנהל את אותם אתרים, גם לאחר כניסת החוק.

אופיר פינס-פז: ברור, אז זה יהיה עשר שנים מעכשיו – מיום כניסת החוק.

אופיר פינס-פז: אני מציע שלאותם אתרים השר לא יוכל להאריך.

שי חרמש: למה?

שי חרמש: אם הם רק שנה שם?

תומר רוזנר: כי הם לא עמדו בשום תהליך.

תומר רוזנר: הם השתלטו.

יעקב קוינט: זה נגזר גם מזכויות במקרקעין.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להציע לכם שהוראת המעבר תגיד שמי שמחזיק היום באתר יצטרך ללכת למכרז בעוד עשר שנים.

תומר רוזנר: מאוד מוזרה לי עמדת המשרד.

תומר רוזנר: לגבי חלק מהאתרים המשרד עצמו לא יודע שום פרטים על מי שמחזיק בהם.

טל רותם: זה לא נכון.

תומר רוזנר: עמותה בראש פינה, המשרד לא יודע מי החברים בעמותה, מי מנהל אותה.

אופיר פינס-פז: איך אתה יודע שהם לא יודעים?

תומר רוזנר: כי שאלנו את המשרד להגנת הסביבה, את עורכת הדין טל רותם ואת מר מנחם זלוצקי, ששניהם יושבים פה.

מנחם זלוצקי: אל"ף, אני מכיר.

מנחם זלוצקי: בי"ת, אני לא מכיר כל החברים בעמותה, זה נכון, אבל אנחנו יודעים מי העמותה.

מנחם זלוצקי: אנחנו גם עושים עליה בקרה.

מנחם זלוצקי: , מקבלים מהם דוח.

יעקב קוינט: חלק מההערות שלך רלוונטיות גם לנושא החוזים.

מנחם זלוצקי: הכול בכפוף ל-.

מנחם זלוצקי: הדבר הנוסף הוא דמי כניסה.

מנחם זלוצקי: זה לא מופיע בחוק.

אופיר פינס-פז: יהיו דמי כניסה.

אופיר פינס-פז: התרשמתי שאחרת זה ייסגר.

אופיר פינס-פז: נצטרך לדון בזה ברצינות, אבל אני מבין שזה לא ילך בלי דמי כניסה.

מנחם זלוצקי: הדבר האחרון הוא התקציב.

מנחם זלוצקי: זה לא מופיע כאן, ואני לא מעלה את זה, אבל התבטאת בעבר - - -

אופיר פינס-פז: יהיה תקציב ויהיו גם דמי כניסה.

אופיר פינס-פז: נעשה משהו מאוזן.

אופיר פינס-פז: אבל אנחנו לא גומרים את החוק, אז חבל לדון סתם.

אופיר פינס-פז: אחד הפתרונות לעניין של המינהל הוא להחליט להנציח את המצב הקיים – כדי שקודם כול הוא לא ילך לכלא - ולהבא לא לתת תשובות לאתרים חדשים.

מנחם זלוצקי: להערה שלך לגבי הקפאת המצב הקיים - יש היום 19 אתרים ויש עוד רשימה של 50 אתרים שלדעת גורמים כאלה ואחרים ראויים להיכלל כאתרים לאומיים.

מנחם זלוצקי: הקפאנו כל שינוי של המצב הקיים ולא פועלים להכרזה על אתרים נוספים כאתרים לאומיים עד שהחוק יעבור.

אופיר פינס-פז: בגלל שאין חוק מסודר.

אופיר פינס-פז: נסו לתת פתרון לדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אני מציע לטפל בזה בכל הרצינות, בסופו של דבר אלה אתרים שחשובים לכולם.

אופיר פינס-פז: כמה זמן אתם צריכים לזה?

שי חרמש: אחרי יום העצמאות זה סביר?

שי חרמש: תתאמצו.

יעקב קוינט: נתאמץ, אבל מה זה אחרי יום העצמאות?

אופיר פינס-פז: בעוד חודש וחצי.

יעקב קוינט: נשתדל.

יוסי פלדמן: יש לי שאלה, האם אפשר להעביר כפי שהוא, ושישלימו את הדברים בתקנות?

אופיר פינס-פז: לא צריך משפטן כדי לדעת שהתשובה לזה היא שלילית.

אופיר פינס-פז: תודה לכולם, אני נועל את הישיבה.