ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 419, 2008-03-24 10:00

יצחק גלנטי: בוקר טוב לחבר הכנסת אורלב.

יצחק גלנטי: אני פותח בזה את הדיון בהצעת חוק הטבות למשפחות אומנה (תיקוני חקיקה), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: כידוע, לצערנו, יש ילדים בסיכון, שחוות-דעת מקצועיות של אנשי המקצוע המוסמכים – כגון פקידי סעד – קובעות שהם אינם יכולים להמשיך ולגדול במשפחות הביולוגיות שלהם, ולכן מערכת הרווחה פיתחה מערכת שירותים כדי לתת מענה, כאשר האמצעי החריף ביותר הוא הוצאת הילד מהמשפחה ומסירתו לאימוץ, ובכך מתנתק הקשר המשפטי בין הילד לבין המשפחה הביולוגית.

זבולון אורלב: אני יודע שלך יש הצעת חוק – גם בהיותי שר רווחה תמכתי בכך – שכל ילד שיש לגביו צו, יימצא לו סידור פנימייתי.

זבולון אורלב: שירותי הרווחה שנים רבות עסקו בסוגיה הזאת, אבל כולנו יודעים שתזכיר הצעת חוק ממשלתית – יש לו דרך ארוכה מאוד.

זבולון אורלב: לפעמים חברי כנסת נאלצים לקצר את זה בהצעות חוק פרטיות.

יצחק גלנטי: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

יצחק גלנטי: רן כהן:

זבולון אורלב: לא.

מוריה בקשי: מוריה בקשי, משרד המשפטים.

מוריה בקשי: יש הצעת חוק מאוד מאוד מפורטת, אבל היא תקועה.

מוריה בקשי: יש הצעת חוק שהיא בעקבות המלצה של ועדת רוט-לוי.

מוריה בקשי: יצא דוח שלם בנושא השמה חוץ-ביתית, כשיש בו פרק עם הרבה מאוד סעיפים על זכויות של משפחות אומנה.

יצחק גלנטי: ממתי כל הסיפור?

מוריה בקשי: הדוח הוא מלפני כמה שנים.

יצחק גלנטי: מדוע זה לא הובא?

מוריה בקשי: בתזכיר הזה – היו עוד עיבודים ועוד עיבודים.

יצחק גלנטי: גברתי, עם כל הכבוד לכם.

מוריה בקשי: אני חייבת להגיד - זה לא סותר בכלל.

מוריה בקשי: רן כהן:

רינת וייגלר: רינת וייגלר, משרד הרווחה.

רינת וייגלר: הצעת החוק שמסדירה את כל הנושא של מעמד משפחות אומנה לא מתייחסת לנושא ההצעה של חבר הכנסת אורלב, זאת אומרת לפן הזה של דמי לידה.

רינת וייגלר: רן כהן:

רינת וייגלר: עניין המעמד, העניין הבסיסי.

רינת וייגלר: הנושא של הסדרת האומנה הוא פרק – או יותר מפרק – בחוק כללי שכותרתו השמה חוץ-ביתית, שמסדיר גם את הנושא של פנימיות בצורה מסודרת וגם את הנושא של אומנה.

רינת וייגלר: הכוונה היתה להסדיר את הנושא הזה בלי קשר להצעה הקודמת.

יצחק גלנטי: אני בכל זאת הייתי מבקש להבין – כאשר מפנים ילד או קטין למשפחת אומנה, הרי חייב להיות לזה איזשהו בסיס משפטי.

רינת וייגלר: יש.

רינת וייגלר: עצם ההוצאה של ילד מהבית והשמתו במשפחת אומנה – לעצם התהליך הזה יש ודאי הסדרה משפטית.

יצחק גלנטי: האם יש הגדרה?

רינת וייגלר: יש הסדרה חוקית, ודאי.

רינת וייגלר: יש הסדרה בחוק הנוער.

יצחק גלנטי: מה זה משפחת אומנה?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: למשפחה עצמה אין.

זבולון אורלב: לילד יש.

רינת וייגלר: היושב-ראש שאל לגבי עצם ההסדרה, כך אני הבנתי.

רינת וייגלר: לגבי עצם ההוצאה של הילד מהבית והשמתו באחת מהמסגרות שהן מסגרות באחריות רשויות הרווחה, הפעולה הזאת מוסדרת בחוק הנוער.

רינת וייגלר: חוק הנוער (טיפול והשגחה) מסדיר את הנושא של הוצאת ילד מהבית והשמתו.

יצחק גלנטי: מה זה?

יצחק גלנטי: תקנות?

רינת וייגלר: תקנון עבודה סוציאלית.

רינת וייגלר: זה לא תקנון אפילו; אלה הנחיות של המנכ"ל.

יצחק גלנטי: האם התקנות או ההוראות האלה אינן מחייבות אישור של הוועדה?

יצחק גלנטי: רן כהן:

רינת וייגלר: לא.

רינת וייגלר: תקנון עבודה סוציאלית זה חוזר מנכ"ל.

וילמה מאור: אלה נהלים של המנכ"ל.

רינת וייגלר: זאת אומרת שהמעמד של המשפחות האלה – התשלומים שמוסדרים להן – זה מוסדר כיום.

רינת וייגלר: עצם ההשמה של הילד, הסמכות לשים ילד במשפחה אומנת, כן מוסדר.

רינת וייגלר: רן כהן:

רינת וייגלר: כן.

רינת וייגלר: יש פה אנשי מקצוע.

רינת וייגלר: רן כהן:

שלוה לייבוביץ': שלוה לייבוביץ', מפקחת ארצית על משפחות אומנה.

שלוה לייבוביץ': משפחות האומנה מקבלות החזרי הוצאות.

שלוה לייבוביץ': הן מוגדרות כמתנדבות בביטוח הלאומי, וכך אנחנו מתייחסים אליהן.

שלוה לייבוביץ': הן גם מבוטחות בביטוח הלאומי כמתנדבות ומקבלות בעצם החזרי הוצאות בשני אופנים.

שלוה לייבוביץ': האחד, דמי אחזקה קבועים, שהם נעים, וזה תלוי מי הילד: יש ילד רגיל, ילד חריג, ילד מיוחד ויש אפילו ילד פוסט אשפוזי, שפה הסכום הוא הרבה יותר גבוה.

שלוה לייבוביץ': זה נע בין 2,000 ל- 3,000 שקל, כשלרוב מדובר בערך על 2,000 שקל, רק לגבי הילד הפוסט האשפוזי זה בסביבות 3,000 שקל.

יצחק גלנטי: מתי זה עודכן לאחרונה?

שלוה לייבוביץ': מבחינת התשלומים, זה מעודכן מדי תקופה.

שלוה לייבוביץ': זה צמוד למדד.

קריאה: הרבה מאוד שנים זה לא עודכן.

שלוה לייבוביץ': דווקא לאחרונה עודכן.

שלוה לייבוביץ': ב-1 בינואר זה עודכן.

קריאה: לא ראינו.

שלוה לייבוביץ': אתם לא ראיתם, אבל הוא עודכן.

שלוה לייבוביץ': המשפחות ראו.

שלוה לייבוביץ': מעבר לכך, יש החזר הוצאות לפי התוכנית הטיפולית.

שלוה לייבוביץ': יש ילד שזקוק לטיפול פסיכולוגי או לשיעורי עזר או לחונכות, או לכל טיפול פרא-רפואי – יש רשימה של דברים שתמורת הצגת קבלה מקבלים עבורם החזר.

שלוה לייבוביץ': גם פה עשינו איזשהו הליך שהוצאנו את המשפחות ממימון ביניים.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': היום לא.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': עד ה-1 בספטמבר, מה שקרה הוא שהמשפחה היתה מוציאה את הכסף ומקבלת את זה חזרה אחרי שלושה חודשים – חצי שנה.

שלוה לייבוביץ': מה-1 בספטמבר, עמותות האומנה מקבלות סל ממוצע ומוציאות דיפרנציאלית לפי התוכנית הטיפולית, והן משלמות ישירות לספקים – לפסיכולוגים, לנותני שיעורי עזר או חונכות.

שלוה לייבוביץ': הוצאנו את המשפחות מלממן אותנו זמנית.

שלוה לייבוביץ': נשארו כמובן הדברים שכל הורה קונה.

שלוה לייבוביץ': אם הוא קונה ספרים – הוא מגיש את הקבלה והוא מקבל את הכסף חזרה תוך 45 יום.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': אני מקווה שאף אחת.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

אברהם רביץ: זה לא חיסרון.

אברהם רביץ: סופה לנדבר:

שלוה לייבוביץ': אני אומנם אחראית רק על שירות ילד ונוער – אבל עם הפיגור והשיקום יש כ- 2,500 ילדים, אצל 1,900 משפחות אומנה.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': לא.

שלוה לייבוביץ': לרוב, מדובר בילד אחד במשפחה.

שלוה לייבוביץ': לגבי שני-שלישים מהילדים – לפחות של שירות ילד ונוער- מדובר בילד אחד.

שלוה לייבוביץ': אם יש אחים, אנחנו משתדלים לשים אותם ביחד, ויש כמה משפחות שבאמת מסוגלות לקבל גם ילדים נוספים.

שלוה לייבוביץ': שני-שלישים מהילדים – אם יוצא ילד אחד – הוא בדרך כלל יהיה במשפחה לבד.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': קודם כול, אנחנו אמונים על האמנה לזכויות הילד.

שלוה לייבוביץ': מספר המשפחות החילוניות קטן ממספר הצרכים של הילדים החילוניים.

שלוה לייבוביץ': אנחנו לא נעשה שום השמה של ילד חילוני במשפחה דתית בלי הסכמה של ההורה הביולוגי, זאת אומרת הדברים נעשים מתוך הסכמה.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': כן, אבל אנחנו נשקול את זה, כי אם ילד צריך לחזור הביתה והוא נמצא אצל משפחה דתית, וכאשר הוא הולך הביתה לחופשות – אנחנו מבלבלים את עולמו – אנחנו לחלוטין משתדלים לא להגיע לזה.

שלוה לייבוביץ': דרך אגב, הצעת החוק הזאת גם תעזור לנו בכיוון הזה.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': עד חמישה ילדים.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': יש כאלה, במיוחד אחים.

שלוה לייבוביץ': יש לנו, לצערי הרב, היום חמישה אחים – למשל ברציחות אבא את אמא.

שלוה לייבוביץ': במקרים כאלה משתדלים לפחות לשמור על כך שהאחים יהיו ביחד.

שלוה לייבוביץ': בנוסף לכך, יש לנו מה שנקרא משפחות קֶלֶט חירום.

שלוה לייבוביץ': אברהם רביץ:

יצחק גלנטי: מבחינת גיל הילדים, האם יש איזושהי מגבלת גג?

שלוה לייבוביץ': אנחנו מטפלים עד גיל 18.

יצחק גלנטי: זאת אומרת, גם ילד בגיל 17 – אפשר להעביר אותו למשפחת אומנה?

שלוה לייבוביץ': כן.

שלוה לייבוביץ': למרות שהמקרים הם מאוד מאוד בודדים – יש בעיה של השמות בגיל ההתבגרות באומנה.

שלוה לייבוביץ': בדרך כלל יש היכרות קודמת.

יצחק גלנטי: האם יש מגבלת זמן מינימלית שבה משפחת אומנה כזאת מתחייבת לגבי הילד ?

יצחק גלנטי: אפשר לבוא ולומר: אם היא לא מתחייבת נניח לשנה או לשנתיים, היא לא תקבל ילד לאומנה?

שלוה לייבוביץ': הבעיה שלנו הפוכה.

שלוה לייבוביץ': השאיפה שלנו שילדים יחזרו הביתה כמה שיותר מהר – המשפחות מתקשרות לילד כי קשתה עליהם הפרידה.

שלוה לייבוביץ': לצערי הרב, התמונה היא לא מעודדת.

שלוה לייבוביץ': כל שנה, למעלה מ-100 ילדים גומרים אומנה בגיל 18, זאת אומרת שלא הצלחנו להחזיר אותם הביתה והם נשארו באומנה עד בגרותם.

רן כהן: ואז בגיל 18, אם בחור או בחורה כאלה הולכים לצבא, מה קורה מאותו רגע?

יצחק גלנטי: אין יחסי עובד – מעביד...

שלוה לייבוביץ': אין כלום.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': רוב הילדים שנשארים עד גיל 18, נשארים במשפחות האומנה, אלא שאנחנו נעלמים.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

שלוה לייבוביץ': נכון.

שלוה לייבוביץ': זאת שאלה.

יצחק גלנטי: שאלה טובה.

שלוה לייבוביץ': זאת שאלה טובה, ואנחנו מנסים להתמודד.

שלוה לייבוביץ': זהו אתגר.

יצחק גלנטי: שאלתי שאלה לגבי המינימום, תקופה מינימלית.

יצחק גלנטי: ברור שמשרד הרווחה היה מעונין להחזיר כמה שיותר מהר את הילד לחיק משפחתו הטבעית, הביולוגית, אבל לאור הניסיון שלכם, מה קורה במציאות?

יצחק גלנטי: האם קורה ואחרי חודשיים מחזירים את הילד?

שלוה לייבוביץ': זה לא קורה.

שלוה לייבוביץ': חוץ ממשפחות קֶלֶט חירום – שהן אמורות להיות עד שלושה חודשים – ואלה אותם מקרים שבהם מוציאים ילדים באמצע הלילה עקב מקרה חירום.

יצחק גלנטי: קלט חירום זה עד שלושה חודשים.

שלוה לייבוביץ': עד שלושה חודשים, ואז או שהילד חוזר הביתה, או שהוא הולך להשמה חוץ-ביתית אחרת.

שלוה לייבוביץ': זאת תקופה שמאפשרת לרשויות הרווחה לבחון את המצב, לראות האם ההורים כן יכולים לטפל בילד או לא, ואז מקבלים החלטה.

שלוה לייבוביץ': אלה המשפחות היחידות שמוגדרות לזמן קצר, ודרך אגב, במשפחות האלה בדרך כלל יש בין שלושה לחמישה ילדים; כל הזמן יש חירום – אם תקחו את המקרה שקרה רק אתמול – שני הילדים הגדולים בביתו של אותו תינוק שנמצא בבית-חולים, הגיעו למשפחת קלט חירום.

שלוה לייבוביץ': עצרו את ההורים לאחר שהיה סידור עם משפחת הקלט.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: אני בכל זאת הייתי רוצה לשאול כמה זמן ההסדר הזה קיים, נכון לרגע זה.

יצחק גלנטי: מתי התחילה משפחת האומנה הראשונה לפעול במדינת ישראל?

שלוה לייבוביץ': אברהם אבינו כבר היה במשפחת אומנה.

יצחק גלנטי: אבל אברהם אבינו לא נמצא במדינת ישראל.

יצחק גלנטי: רן כהן:

שלוה לייבוביץ': אני חושבת שמהיום הראשון של הקמת המדינה, היו משפחות אומנה, אבל מדינת ישראל פיתחה הרבה יותר את המערכת הפנימייתית ופחות את המערכת של האומנה.

שלוה לייבוביץ': אם אתם יודעים, המצב בארץ שונה לחלוטין ממה שקורה בעולם.

שלוה לייבוביץ': בעולם, רוב הילדים הולכים למשפחות אומנה – 80% מהילדים בארצות-הברית הולכים למשפחות אומנה; 20% לפנימיות.

שלוה לייבוביץ': בארץ זה בדיוק הפוך, גם בהשוואה לאירופה.

יצחק גלנטי: אני בכל זאת מביע תמיהה.

קריאה: זה בגלל ההיסטוריה.

קריאה: רן כהן:

שלוה לייבוביץ': אבל הגיע הזמן לשנות את זה.

קריאה: זה הרבה זמן תקוע בגלל ההיסטוריה.

זבולון אורלב: כשיהיה חוק מסודר, אולי - - - סופה לנדבר:

יצחק גלנטי: כיושב-ראש הוועדה, אני חייב להביע את תמיהתי על כך שעד היום משרד הרווחה לא מצא לנכון להכניס את זה בצורה מסודרת – גם מבחינת החקיקה.

יצחק גלנטי: אומנם שמענו שיש איזושהי הצעת חוק שכבר "מתבשלת" כמה שנים, והגענו למצב עד כדי כך שחבר הכנסת זבולון אורלב תופס יוזמה – כמחוקק פרטי – ומעלה את הנושא לדיון.

זבולון אורלב: אני הסכמתי להיות המשפחה האומנת של האומנה.

שלוה לייבוביץ': תודה רבה.

שלוה לייבוביץ': הגיע הזמן.

שלוה לייבוביץ': רן כהן:

יצחק גלנטי: אבל זה לא ממשלה, חבר הכנסת רן כהן.

יצחק גלנטי: זה ממשלות.

יצחק גלנטי: ממשלות ישראל לדורותיהן, כבר אפשר להגיד.

דבי אליעזר: כמובן, אנחנו מברכים על הצעת החוק שעוסקת בפן מאוד מיוחד של האומנה – שזה זכויות לחופשות לידה ודמי לידה.

דבי אליעזר: רן כהן:

דבי אליעזר: כן.

שמרית שקד-גיטלין: חוק עבודת נשים – משרד התמ"ת.

דבי אליעזר: חוק עבודת נשים.

דבי אליעזר: מתקנים גם את חוק הביטוח הלאומי – שאומנם זה שייך למשרד הרווחה, אבל זה קשור לביטחון הסוציאלי.

דבי אליעזר: עמדת הממשלה הפורמלית היא לתמוך בהצעת החוק, בכפוף לכך שההצעה תאוחד עם הצעת חוק ממשלתית שהיינו אמורים להגיש.

דבי אליעזר: רן כהן:

דבי אליעזר: לא.

דבי אליעזר: זאת הצעת חוק אחרת.

יצחק גלנטי: יש עוד הצעת חוק שאנחנו לא היינו מודעים לה.

דבי אליעזר: שעוסקת לא רק בזכויות של משפחות אומנה, אלא גם בתיאומים נדרשים לצורך הפעלת סעיפים 6א רבתי ו-6 ב.

דבי אליעזר: אני אומרת מה העמדה הפורמלית של הממשלה.

יצחק גלנטי: למי צלצלו הפעמונים, והממשלה – במקום להעלות את הנושא הזה - - -

דבי אליעזר: לא, לא.

דבי אליעזר: אנחנו עובדים כבר מספר שנים על הצעת החוק.

יצחק גלנטי: עוד מספר שנים.

דבי אליעזר: אבל אנחנו כבר לקראת – אני חושבת שזה יכול לזרז מאוד את הנחת הצעת החוק הממשלתית על שולחן הכנסת, שהיא הצעת חוק שעושה את התיאומים הנדרשים לצורך הפעלת חופשת הלידה – לא רק בקשר למשפחות אומנה, אלא גם בקשר למשפחות מאמצות והורים מיועדים.

דבי אליעזר: הנושא אומנם כבר הוסדר בחוק עבודת נשים, אבל נדרשים תיאומים והסדרים מיוחדים לצורך הפעלת הסעיפים הקשורים להורים ביולוגיים, להורים במשפחות מאמצות, הורים מיועדים וגם משפחות אומנה.

יצחק גלנטי: האם רק נשים עוסקות באומנה?

דבי אליעזר: לא.

דבי אליעזר: זה לא רק לגבי נשים.

דבי אליעזר: מדובר גם בעובדים וגם בעובדות.

יצחק גלנטי: אני מבקש לדעת האם יש פה איזשהו נציג של משפחות האומנה.

קריאה: של העמותות שמטפלות באומנה.

יצחק גלנטי: אני מבקש קודם כול לשמוע את חבר הכנסת אורלב, ולאחר מכן נשמע אתכם.

זבולון אורלב: יש לי שתי הערות.

זבולון אורלב: אני מחזיק בידי את פרוטוקול ישיבת המליאה, שאישרה את החוק בקריאה טרומית, מיום 30 במאי 2007, ישיבה מספר 123.

זבולון אורלב: בישיבה הזאת, הממשלה – כפי שמופיע בפרוטוקול – לא התנתה שום תנאי.

זבולון אורלב: החוק עבר במליאה בלי שום הגבלה ובלי שום תנאי.

רן כהן: אין התחייבות של המציע.

זבולון אורלב: ואין התחייבות של המציע ולא התחייבות של הוועדה, אני מרצוני הטוב אמרתי: אני מוכן לתאם כל דבר עם הממשלה.

זבולון אורלב: זאת הערה מספר אחת.

יצחק גלנטי: זה בהשפעת הוועדה.

זבולון אורלב: לא, לא.

זבולון אורלב: אני גם הסכמתי.

זבולון אורלב: הואיל ואמרו שיש הצעת חוק ממשלתית, אני סבלן.

זבולון אורלב: אני סבלני – אז עוד חודש ועוד חודש, אבל עברו עשרה חודשים.

זבולון אורלב: לבוא עכשיו, אחרי עשרה חודשים, ולהגיד: בואו תעכבו את זה עוד – אני חושב שזה לא ראוי.

זבולון אורלב: לכן, זה לא צריך לעצור את הוועדה מלהכין את החוק לקריאה ראשונה, ולהעביר אותו קריאה ראשונה, ואחרי קריאה ראשונה תעביר הממשלה את שלה, ואז נאחד את זה.

זבולון אורלב: אני לא מתנגד לאיחוד.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: ההערה של חבר הכנסת אורלב מתקבלת.

נורית גרינוולד: נורית גרינוולד, מנהלת שירותי האומנה במט"ב.

נורית גרינוולד: מט"ב זוהי עמותה שקיבלה את שירותי האומנה, ואנחנו אחראים על שירותי האומנה במחוז הצפון.

יצחק גלנטי: אתם גוף משפטי מוכר.

נורית גרינוולד: כן.

נורית גרינוולד: אנחנו מלכ"רים.

נורית גרינוולד: אני קודם כול מברכת מאוד מאוד בחום את חבר הכנסת זבולון אורלב, שהעלה את ההצעה הזאת, ומוכן להיות האב האוֹמֶן שלנו, כי זה מאוד חשוב לנו באומנה שיהיה לנו כאן מישהו שידאג לאינטרסים – לא שלנו, אלא של הילדים ושל המשפחות.

נורית גרינוולד: זה בפתח דבריי.

קריאה: את יכולה להאריך בזה.

רן כהן: יש הרבה יתומים בארץ הזאת.

נורית גרינוולד: אני אאריך, אבל באמת המון תודה.

נורית גרינוולד: אני רוצה להגיד שכולנו תומכים – כל העמותות, ואני חושבת שכל מי שיושב כאן

נורית גרינוולד: בחדר – למצוא סידור ביתי לילד בתוך הקהילה, ולא להוציא אותו החוצה, אבל משאנחנו מוציאים את הילדים, אנחנו נמצאים במצוקה מאוד מאוד גדולה בהשמת ילדים בגיל הרך במשפחות אומנות.

נורית גרינוולד: ואז יום אחד אנחנו מבקשים למצוא סידור לתינוק עד גיל שלוש במשפחה אומנת.

נורית גרינוולד: מהיום להיום יש צורך למצוא לו בית.

יצחק גלנטי: המגבלה הזאת מחויבת בנהלים, בתקנות?

שלוה לייבוביץ': זה שיקול מקצועי, זה לא כתוב בתקנות, אבל השיקול המקצועי אומר שלגבי ילד בגיל הרך– כל הבסיס של האומנה הוא הבסיס של התקשרות, של ה- Attachment.

שלוה לייבוביץ': זה הבסיס שעליו משפחה אומנת בונה את הקשר שלה עם הילד, שהוא ילד שמגיע עם Attachment פגוע, ובעצם התהליך הזה במשפחה האומנת – לא רק שהוא צריך להיעשות, אלא הוא צריך לתקן חוויה קודמת, ולכן הוא לוקח את הזמן.

יצחק גלנטי: גברתי, אולי את לא הבינות אותי.

יצחק גלנטי: אני אשאל את השאלה בצורה אחרת.

יצחק גלנטי: האם יש מקרים שבהם משפחה אומנת קיבלה לאומנה ילד מתחת לגיל שלוש, כאשר שני בני הזוג עובדים, הם מחוץ לבית?

שלוה לייבוביץ': רק אם זה קרובי משפחה.

שלוה לייבוביץ': היה לנו לאחרונה סיפור ששני ההורים נהרגו בתאונת דרכים, נשארו שישה יתומים – חמישה הושמו במשפחה אומנת אחת, והתינוקת הושמה אצל דודה שהיא עובדת.

שלוה לייבוביץ': אני קיבלתי טלפון ממקום העבודה – איך זה שאתם לא מאשרים דמי חופשת לידה, כי היא צריכה להיות בבית, לגדל את התינוקת.

יצחק גלנטי: ולא אישרתם.

שלוה לייבוביץ': לא יכולתי לאשר לה.

שלוה לייבוביץ': אני יכולה לאשר?

שלוה לייבוביץ': אם החוק לא מאשר – אני לא יכולה לאשר.

יצחק גלנטי: תודה.

נורית גרינוולד: אני מבקשת להגיד את עיקרי הדברים.

נורית גרינוולד: מכיוון שאנחנו במצוקה, אנחנו מאוד מבקשים לא לחבר את הנושא של אומנה יחד עם האימוץ, כי אם אנחנו נחכה – זה ייקח הרבה זמן.

יצחק גלנטי: אנחנו מדברים פה על אומנה ולא מדברים כעת על אימוץ.

יצחק גלנטי: הצעת החוק הזאת דנה בנושא של אומנה.

יצחק גלנטי: אברהם רביץ:

יצחק גלנטי: אסור שברקע יהיו אלטרנטיבות, כאשר הבעיה התקציבית מובילה.

יצחק גלנטי: כלומר, אין כל ספק שמבחינת הקופה הציבורית, זה הרבה יותר נוח שכל ילד ילך לאימוץ, מפסיקים את הצורך לממן אותו.

יצחק גלנטי: אני לא מזלזל בכספי הקופה הציבורית, אבל אני חושב שכאשר עוסקים בילדים כאלה, החישוב חייב להיות אך ורק, אל"ף - מקצועי, בי"ת – סיכוייו של הילד לחזור להוריו הטבעיים.

יצחק גלנטי: לכן, אנחנו חייבים להיות השומרים של הילדים האלה, ולא לערב מין בשאינו מינו.

יצחק גלנטי: יש פעמים שחייבים אימוץ.

יצחק גלנטי: תודה רבה לחבר הכנסת רביץ.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש לשמוע אם לנציג האוצר יש אי-אלו הערות או הארות.

יצחק גלנטי: רן כהן:

משה ברסימנטוב: אנחנו לא מתנגדים לעיבוד האומנה.

משה ברסימנטוב: אנחנו חושבים שזאת מטרה ראויה.

משה ברסימנטוב: בכל זאת, בשל מורכבות הנושא והממשק שלו עם חוקים אחרים, אני חושב שכן נכון שעבודת המטה הממשלתית תושלם, ובהחלט זה יכול להיות אמצעי לחץ.

יצחק גלנטי: אדוני, שמעת שפה כבר עשרה חודשים לפחות ההצעה הזאת מונחת, ואנחנו לא שמענו דבר וחצי דבר מאותה עבודת מטה ממשלתית.

יצחק גלנטי: היה לכם מספיק זמן לדוש, לבחון, לדסקס את הנושא, ושוב, צר לי להגיד: אתם באים לישיבה של הוועדה, ושוב לא מוכנים.

יצחק גלנטי: אברהם רביץ:

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: אבל לילדים אין זמן, ובוודאי לא למשפחות.

משה ברסימנטוב: יש מספר הערות קונקרטיות, שיכול להיות שצריכות להתברר עכשיו, ויכול להיות שצריכות להתברר תוך השלמת עבודת המטה הממשלתית – כמו הנושא של קרובים, כמו העובדה שבאמת אנחנו רוצים להבטיח שהנושא הזה של חופשת לידה ודמי לידה יהיה רק באומנה ארוכת-טווח, ולכן אולי במקום שישה חודשים זה צריך להיות תקופה ארוכה יותר.

יצחק גלנטי: זה נושא לקריאה שנייה ושלישית.

משה ברסימנטוב: יש עניין שהוא גם לא עניין מהותי לשלב הזה, אבל כל העניין של ארנונה בעצם מוסדר בתקנות הסדרים (ארנונה), למיטב ידיעתי, ודורש הבהרה של פרשנות ולא דורש תיקון חקיקה - -

קריאה: אבל היא לא נעשית.

משה ברסימנטוב: - - אבל ברגע שזה יובהר – זה יובהר.

יצחק גלנטי: תודה, אדוני.

יצחק גלנטי: יש עלות תקציבית, מבחינתכם, ומהי ?

יצחק גלנטי: עוד לא מעובד הנושא דיו על מנת להגיש הצעה תקציבית.

משה ברסימנטוב: אנחנו נמסור לכם אומדן.

יצחק גלנטי: היתה פנייה מהוועדה על מנת שתגישו הצעת עלות.

וילמה מאור: התקנון מחייב אתכם להגיש.

משה ברסימנטוב: לא הוגשה לנו בקשה.

שלומי מור: עורך-דין שלומי מור, המוסד לביטוח לאומי.

שלומי מור: אנחנו בחנו את העלות התקציבית, ככל שהיא נוגעת אלינו, בנושא של חופשת לידה - עד גיל שלוש ומגיל שלוש עד גיל עשר, וכו' - סך הכול מדובר במיליון וחצי שקלים.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

שמרית שקד-גיטלין: יש גם עניין של ארנונה.

יצחק גלנטי: ההוצאה מבחינת הביטוח הלאומי היא מיליון וחצי שקלים בשנה.

יצחק גלנטי: אברהם רביץ:

קריאה: לא מדובר בקצבת ילדים.

קריאה: זה רק דמי לידה.

שלוה לייבוביץ': קצבת הילדים הולכת להורים.

קריאה: קצבת ילדים נשארת אצל ההורים הביולוגיים.

שמרית שקד-גיטלין: אני מזכירה שהוראות התקנון קובעות שבהכיננו הצעת חוק לקריאה ראשונה, אנחנו צריכים להזמין את שר האוצר או את מי שהוא הסמיך לכך כדי לברר את הערכתו לגבי העלות התקציבית של הצעת החוק לצורך קביעתה על-ידי הוועדה לפי הוראות סעיף 3(ג) לחוק-יסוד: משק המדינה, וכדי לברר אם חלות לגבי הצעת החוק הוראות סעיף 39(א) לחוק יסודות התקציב.

שמרית שקד-גיטלין: הערכת השר תוגש לוועדה בכתב זמן סביר לפני הדיון בהכנת הצעת החוק לקריאה ראשונה.

שמרית שקד-גיטלין: לכן, הוועדה צריכה לקבוע את העלות התקציבית.

שמרית שקד-גיטלין: האם אתה רוצה לתת איזושהי עלות?

יצחק גלנטי: לא.

יצחק גלנטי: הוא לא יכול.

יצחק גלנטי: משה ברסימנטוב: נעביר לכם את זה בכתב.

יצחק גלנטי: אני מבקש קודם כול להביא לתשומת-לב שר האוצר את קיומו של הסעיף הזה בתקנון, על מנת שלהבא לא נימצא במצב דומה.

זבולון אורלב: אדוני, לא לחינם התקנון חייב את שר האוצר להעביר את הערכתו בכתב לפני הדיון בהכנה לקריאה ראשונה, כדי שהוועדה תוכל לדון בהערכה הזאת.

זבולון אורלב: מה מציע עכשיו נציג האוצר?

זבולון אורלב: נציג האוצר מציע שאנחנו נקיים דיון, והוא יעביר הערכה – שאנחנו לא ראינו אותה, לא בדקנו אותה.

זבולון אורלב: לכן, יש עם זה בעיה.

זבולון אורלב: אני מציע שהואיל והאוצר לא עמד בתקנון, יירשם שלא נמסרה הערכה תקציבית, אלא מהביטוח הלאומי.

זבולון אורלב: אני כמעט בטוח, אדוני היושב-ראש, שעבודת המטה תושלם, ואחרי שהחוק יעבור בקריאה ראשונה, יעבור גם החוק של הממשלה, ונאחד את החוקים האלה.

זבולון אורלב: אין כאן עניין של קואליציות ואופוזיציות, וכנסת וממשלה.

זבולון אורלב: הילדים הם של כולנו.

זבולון אורלב: לכן, אני מבקש ממך.

זבולון אורלב: תמיד הממשלה יכולה לטעון שזה תקציבי, גם ארבע שעות לפני הצבעה בקריאה שנייה ושלישית, כמו שעשו לי עם חוק לקויי למידה – אם אתה יודע למה אני מתכוון.

זבולון אורלב: הנשק הזה תמיד נמצא בידיכם.

זבולון אורלב: אתה צריך למסור הערכה שאפשר לדון בה.

זבולון אורלב: משה ברסימנטוב: אני לא ניסיתי להשתמש בעניין התקציבי כנשק.

זבולון אורלב: אתם פה הלבשתם עלי אפוד שלא לבשתי, אבל אני אומר: העלות נובעת, אל"ף, מעלות של דמי לידה בביטוח הלאומי.

זבולון אורלב: זה נמסר.

זבולון אורלב: משה ברסימנטוב: מקובל עלינו, ככלל, האומדן של הביטוח הלאומי.

זבולון אורלב: יש את העלות שצריך לבחון לגבי ארנונה, אם אכן זה מתיישם בפועל או שנדרשת פרשנות שתביא להרחבה, ולעשות אומדן איזו עלות תהיה בגין זה – אני לא יכול לאמוד את זה כעת.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: אבל ממילא, אתה קובע שאין עלות תקציבית להצעת החוק?

זבולון אורלב: האם אתה חושב שהנושא השני יכול להיות מוסדר על-ידי העניין של הפרשנות?

זבולון אורלב: זאת אומרת, אתה מסכים שזה אמור להיות כך גם היום?

זבולון אורלב: משה ברסימנטוב: אני מעריך שזה לא יהיה כרוך בעלות תקציבית של למעלה מחמישה מיליון שקלים.

זבולון אורלב: זה נראה לי מאוד סביר שזה לא כך.

זבולון אורלב: במידה וכן – נדון בזה אחרי קריאה ראשונה.

זבולון אורלב: משה ברסימנטוב: אם כן, אנחנו נודיע לוועדה.

רן כהן: משה, אגיד לך מבחינת ההגינות – זאת לא הצעת חוק שלי, אבל זוהי הצעת חוק מבורכת.

רן כהן: לדעתי, מה שאתה צריך לומר לוועדה זה שכל הסוגיה הזאת של העלות התקציבית לא תעמוד לרועץ בהעברה לקריאה ראשונה, עד שהיא תוכל להתחבר עם הצעת החוק הממשלתית.

רן כהן: משה ברסימנטוב: ככל שיש התחייבות של חבר הכנסת המציע – כפי שהוא התחייב, שזה יתואם - -

זבולון אורלב: אני הודעתי את זה פה.

זבולון אורלב: משה ברסימנטוב: - - עם ההצעה הממשלתית – זה סיכום סביר.

זבולון אורלב: אין לי שום בעיה.

זבולון אורלב: רן כהן: מקובל.

זבולון אורלב: כלומר, לקראת הקריאה הראשונה - - - רן כהן: לא.

זבולון אורלב: אחרי הקריאה הראשונה.

זבולון אורלב: לקריאה הראשונה, החוק הוא איננו תקציבי.

זבולון אורלב: הוא שומר לעצמו את הזכות לתת הערכה אחרי קריאה ראשונה, שזה כן תקציבי.

זבולון אורלב: אני הודעתי – הוא רשם לפניו את הודעתי – שאני אתאם את החוק עם החוק הממשלתי, אבל זה בתנאי שאתם מגישים אותו בזמן סביר.

זבולון אורלב: אני שוב אומר.

יצחק גלנטי: לא עשרה חודשים.

זבולון אורלב: זמן סביר.

זבולון אורלב: אני המתנתי פה בסבלנות יתר.

זבולון אורלב: נתאם אותו בצורה מסודרת תיאום מלא.

זבולון אורלב: אין לי כאן עניין שלא יהיה תיאום מלא עם המשרד.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: בינתיים, האם הוועדה קובעת שהצעת החוק היא לא הצעת חוק תקציבית?

יצחק גלנטי: לא.

יצחק גלנטי: בשלב זה לא.

יצחק גלנטי: רן כהן: ברגע זה ככה נאמר.

יצחק גלנטי: בשלב זה, היא איננה הצעת חוק תקציבית.

יצחק גלנטי: אני רק חייב להעיר הערה צינית לציניות של נציג האוצר, כאשר קבע שהלבישו עליו אפוד.

יצחק גלנטי: לאור הניסיון הקצר שלי בתור יושב-ראש הוועדה, אני הייתי מציע שכבודו, או האוצר, יבוא לכאן עם שכפ"ץ, לא עם אפוד.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: לאה ענתבי, משרד הפנים.

יצחק גלנטי: הערה בקשר לסעיף שדן בארנונה.

יצחק גלנטי: כשנגיע אליו – תקבלי רשות דיבור.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: שמרית שקד-גיטלין: "הצעת חוק הטבות למשפחות אומנה (תיקוני חקיקה), התשס"ח-2008 (פ/2292/17)" אני קוראת נוסח שאנחנו מציעים לדיון.

יצחק גלנטי: אנחנו מציעים שינויים לנוסח שהציע חבר הכנסת אורלב.

יצחק גלנטי: כמובן שלכל מי שיש הערות – הוא יעיר.

יצחק גלנטי: לגבי תיקון סעיף 1, אנחנו סבורים שהסעיף מתייתר לאור תיקון שנעשה לאחרונה בחוק דמי מחלה.

זבולון אורלב: מקובל עלי.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: מקובל על חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: "תיקון חוק עבודת נשים 2.

זבולון אורלב: בחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954, לאחר סעיף 6ב יבוא – "חופשה להורה במשפחת אומנה 6ג.

זבולון אורלב: האמור בסעיפים 6, 7א ו-9(ג) יחול בשינויים המחויבים ובתיאומים ששר התעשייה המסחר והתעסוקה, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת יקבע בתקנות, גם על עובדת או עובד שקיבלו לביתם ילד שטרם מלאו לו 10 שנים למטרת אומנה לתקופה המיועדת לעלות על 6 חודשים, באישור המפקח הארצי על אומנה במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, או בידי מי ששר הרווחה והשירותים החברתיים הסמיכו לכך, ובהתאם לכללים שנקבעו בתע"ס לענין מסירת ילד למשפחת אומנה, והכול בכפוף להוראות אלה: חופשת הלידה לגבי ילד שמלאו לו שלוש שנים תהיה ארבעה שבועות בלבד; הוראת סעיף זה לא תחול על עובדת או עובד שטרם חלפה שנה לפחות מתום היעדרותם מעבודתם לפי סעיפים 6 או 7(ד).

זבולון אורלב: בסעיף זה – "תע"ס" – הנחיות והוראות המנהל הכללי של המשרד (תקנון לעבודה סוציאלית), כתוקפן מזמן לזמן, המצויות לעיון הציבור בלשכות לשירותים חברתיים ובלשכות המחוזיות של המשרד.

זבולון אורלב: "

איה דביר: איה דביר, משרד המשפטים.

איה דביר: לגבי ההגדרה של תע"ס, אפשר להציע הגדרה מעט שונה:

איה דביר: הנחיות והוראות המנהל הכללי של משרד הרווחה והשירותים החברתיים והלשכות המחוזיות של המשרד האמור, כתוקפן מעת לעת.

איה דביר: שמרית שקד-גיטלין: ושל הלשכות המחוזיות?

איה דביר: כלומר, ללשכות יש תע"ס משלהן?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אין תע"ס של הלשכות המחוזיות.

זבולון אורלב: איה דביר: זה אותו גורם.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: אבל ההנחיות הן של משרד הרווחה, לא של הלשכות.

זבולון אורלב: אין כזה דבר.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: כתוב פה: המצויות לעיון הציבור בלשכות לשירותים חברתיים ובלשכות המחוזיות של המשרד.

יצחק גלנטי: גברתי, אנחנו ממתינים לתשובה שלך.

יצחק גלנטי: איה דביר: אין לי תשובה.

זבולון אורלב: את טעית.

זבולון אורלב: אין דבר כזה.

יצחק גלנטי: עורכת-דין דבי אליעזר, האם יש לך מה להעיר?

דבי אליעזר: לגבי פסקה (2), אנחנו אומרים "שטרם חלפה שנה לפחות מתום היעדרות מהעבודה לפי סעיפים 6 או 7(ד)".

דבי אליעזר: זה מקובל עלינו.

דבי אליעזר: בתזכיר הממשלתי חשבנו שזה נכון גם לתת לעובדת או לעובד זכות להיעדרות לפי סעיף 7(ד) – שבו מדובר על חופשה ללא תשלום של עובד שהועסק לפחות שנה במקום העבודה; שעבד לפחות שנה באותו מקום העבודה או אצל אותו מעביד – ולכן נראה לנו ראוי גם לתת את הזכות הזאת כאן.

זבולון אורלב: כלומר, את מציעה למחוק את 7(ד).

זבולון אורלב: דבי אליעזר: לא.

זבולון אורלב: להוסיף את 7(ד).

זבולון אורלב: לא הבנתי אותך.

זבולון אורלב: דבי אליעזר: אנחנו מבקשים להוסיף את 7(ד) ברישה של הסעיף.

זבולון אורלב: זה נמצא בסעיף.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: אני אסביר מה כוונתה של עורכת-דין דבי אליעזר.

זבולון אורלב: אנחנו כתבנו איזה סעיפים יחולו על משפחות אומנה.

זבולון אורלב: מה שכתבנו זה סעיף 6 – דמי לידה; סעיף 7א – שקובע הפרשות לקופת גמל בתקופה שיש דמי לידה; ו- 9(ג) – איסור פיטורים.

זבולון אורלב: עורכת-דין דבי אליעזר מציעה להעניק למשפחות אומנה זכות נוספת , דומה לזכות שקיימת להורים - - - קריאה: מאמצים.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: גם להורים הביולוגיים.

זבולון אורלב: לאחר חופשת הלידה יש להורה שעבד לפחות שנה במקום העבודה, זכות לחופשה ללא תשלום בתום חופשת הלידה.

זבולון אורלב: ואת מציעה לתת להם את זה.

זבולון אורלב: דבי אליעזר: כן.

זבולון אורלב: אני מסכים.

זבולון אורלב: דבי אליעזר: בנוסף לכך, מכיוון שכאן אנחנו נותנים את הזכות גם לעובדת או גם לעובד, צריכה להיות הבהרה שרק עובד או רק עובדת באותה משפחת אומנה, יכולים ליטול את החופשה.

זבולון אורלב: זה לא מובן פה?

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: אני חושבת שזה מובן.

זבולון אורלב: דבי אליעזר: אני לא בטוחה שזה מובן.

זבולון אורלב: בואו נסכם כך – שאנחנו מבינים שזה או עובדת, או עובד, ולקראת הקריאה השנייה והשלישית תדייקו יותר בנוסח.

זבולון אורלב: זה ברור לנו בפרוטוקול שמדובר או בעובדת או בעובד.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין:

קריאה: זאת הוראה שכבר קיימת.

זבולון אורלב: או שניהם ביחד.

דבי אליעזר: כיוון שנכון להיום, הנוסח הוא נוסח דומה לנוסח של סעיף 6א ו- 6ב שעוסקים במשפחות מאמצות ובמשפחות הורים מיועדים, אנחנו מבקשים – וזה אמור לבוא ממשרד הרווחה – שהתיאומים ששר התעשייה יעשה, ייעשו בהתייעצות עם משרד הרווחה.

דבי אליעזר: שמרית שקד-גיטלין:

זבולון אורלב: אין בעיה.

יצחק גלנטי: דבי, היום את שופעת.

יצחק גלנטי: תמשיכי כך – זה יהיה בסדר.

דבי אליעזר: דבר נוסף שחשבנו להוסיף – ולא חייבים להוסיף את זה עכשיו, אבל אולי לקראת קריאה שנייה ושלישית.

דבי אליעזר: בתזכיר החוק הממשלתי אנחנו נותנים גם זכות היעדרות של שעה לעובדת שעובדת במשרה מלאה, לפחות בשנה הראשונה של האומנה.

דבי אליעזר: כמו זכות ההנקה להורים ביולוגיים, הזכות הזאת קיימת לגבי הורים מאמצים ולגבי הורים מיועדים.

דבי אליעזר: אנחנו לא רואים סיבה שזה לא יחול גם כאן.

יצחק גלנטי: אבל ללא הגבלת הגיל של הילד?

יצחק גלנטי: עד גיל שלוש, נניח?

דבי אליעזר: אפשר עד גיל שלוש.

יצחק גלנטי: עד גיל שלוש.

יצחק גלנטי: אני לא חושב שיש פה טעם להרחיב מעבר.

זבולון אורלב: בסדר גמור.

יצחק גלנטי: אבל פה מדובר עד גיל שלוש.

יצחק גלנטי: שמרית שקד-גיטלין: אז מה את מציעה, דבי?

יצחק גלנטי: דבי אליעזר: אנחנו אמרנו: להוסיף את 7(ג) בנושא זכות היעדרות של עובדת במהלך - - - שמרית שקד-גיטלין: רק לגבי אם שיש לה ילד מתחת לגיל שלוש?

יצחק גלנטי: דבי אליעזר: כן.

יצחק גלנטי: עד גיל שלוש.

יצחק גלנטי: דיברנו על 7(ד) – היעדרות ללא תשלום; ודיברנו על התייעצות עם שר הרווחה בקשר לתיאומים הנדרשים.

יצחק גלנטי: שמרית שקד-גיטלין: והדבר הנוסף זה מה שנקרא, שעת הנקה.

יצחק גלנטי: דבי אליעזר: זה 7(ג).

יצחק גלנטי: סליחה, שעת הנקה ניתנת גם לגבר או רק לאישה?

יצחק גלנטי: דבי אליעזר: גם וגם, לפי החוק היום.

זבולון אורלב: אם זאת משפחה חד-מינית, אז בטח גם לגבר.

זבולון אורלב: דבי אליעזר: הזכות נקראת בשפה יומיומית "שעת הנקה", אבל היא זכות סוציאלית להורים.

קריאה: תחליפו את השם.

יצחק גלנטי: אולי הביטוי "הנקה" הוא לא במקום.

יצחק גלנטי: אולי: האכלה, הסעדה, אינני יודע.

יצחק גלנטי: הזנה.

זבולון אורלב: מה הבעיה עם "הנקה"?

זבולון אורלב: קריאה: זה לא תמיד הנקה.

זבולון אורלב: קריאה: זה להעניק.

זבולון אורלב: הענקה.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: "תיקון חוק הביטוח הלאומי" – אנחנו קוראים נוסח שהועבר אלינו מהמוסד לביטוח הלאומי.

זבולון אורלב: "6.

זבולון אורלב: בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995 – בפרק ג', סימן ד', בכותרת במקום "גמלאות להורה מאמץ" יבוא "גמלאות להורה מאמץ, להורה במשפחת אומנה"; אחרי סעיף 57א יבוא: "גמלה להורה במשפחת אומנה 57ב.

זבולון אורלב: (א) בסעיף זה, "הורה במשפחת אומנה" – מבוטח או מבוטחת המקבלים לביתם ילד שטרם מלאו לו 10 שנים למטרת אומנה, לתקופה המיועדת לעלות על שישה חודשים, באישור המפקח הארצי על אומנה במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, או בידי מי ששר הרווחה והשירותים החברתיים הסמיכו לכך, בהתאם לכללים שנקבעו בתע"ס לענין מסירת ילד למשפחת אומנה; (ב) על אף הוראות סעיף 49(א), מבוטחת לדמי לידה שקיבלה לטיפולה, כהורה במשפחת אומנה, ילד עד גיל 10, תהיה זכאית לדמי לידה לפי סימן ג', בשינויים המחויבים בעד פרק הזמן שלרגל קבלת הילד כאמור אין היא עובדת או עוסקת במשלח ידה, ובלבד שלעניין זה "היום הקובע" – היום בו נתקבל הילד לטיפולה של משפחת האומנה; (ג) על אף האמור בפסקה (ב), נתקבל למשפחת אומנה ילד שמלאו לו שלוש שנים וטרם מלאו לו עשר שנים, ישולמו דמי לידה בעד פרק זמן של ארבעה שבועות.

זבולון אורלב: (ד) הוראות סעיף קטן (ב) יחולו על עובד או עובד עצמאי שמתקיים בו האמור בסעיף 40(ב)(1), בשינויים המחויבים, ואולם, לעניין קביעת שיעור הגמלה יחולו הוראות סעיף 49(ד).

זבולון אורלב: (ה) נתקבל ילד למשפחת אומנה כאמור בסעיף זה על ידי מבוטחת כאמור בסעיף קטן (ב) ובן זוגה הזכאי לגמלה כאמור בסעיף קטן (ד), תשולם גמלה לפי הוראות סעיפים קטנים (ג) או (ד), לפי העניין, לאחד מבני הזוג לפי בחירתם, ובלבד שלא תשולם גמלה לשני בני הזוג, בעד אותו פרק זמן בשל אותו ילד; לאחד מבני הזוג, בעד תקופה הפחותה מ-21 ימים רצופים.

זבולון אורלב: " אני מבקשת להעיר למוסד לביטוח לאומי, שבנוסח – בהגדרת הורה במשפחת אומנה – החלפנו את זה למבוטח או מבוטחת.

זבולון אורלב: אתם הצעתם להפנות להגדרה בחוק עבודת נשים.

זבולון אורלב: קריאה: גם הגדרת תע"ס צריך להכניס.

יצחק גלנטי: האם יש הערות בעניין?

זבולון אורלב: אין.

זבולון אורלב: שמרית שקד-גיטלין: נכון.

זבולון אורלב: צריך להוסיף גם הגדרה של תע"ס, חוק עבודת נשים.

יצחק גלנטי: אולי טוב שיצא.

יצחק גלנטי: שמרית שקד-גיטלין: "4.

יצחק גלנטי: בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ"ג-1992 בסעיף 12, בסופו יבוא: (ו) על אף האמור בסעיף קטן (ג) ובכל דין, ועל אף האמור בתקנות שנקבעו לפי סעיף קטן (ב), לענין כל הנחה מסכום הארנונה הכללית לפי כל דין, בחישוב הכנסה חודשית ממוצעת לפי מספר הנפשות המתגוררות עם המחזיק בנכס, יובאו בחשבון גם ילדים שהתקבלו לטיפולו למטרות אומנה והמתגוררים עימו.

יצחק גלנטי: " לאה ענתבי: כיום, על-פי סמכותו של שר הפנים לפי חוק ההסדרים, בסעיף 12(ב), שקבע ששר הפנים מוסמך להתקין תקנות ולקבוע תנאים וכללים להנחות – לבקשת משרד הרווחה, כבר לפני כחמש-שש שנים, קבענו במפורש: להכנסה ברוטו של המחזיק בנכס, ואלה המתגוררים איתו, לרבות ילד במשפחת אומנה.

יצחק גלנטי: כתבנו את זה.

יצחק גלנטי: קודם כול, זה בתקנות.

יצחק גלנטי: שמרית שקד-גיטלין: אני מבקשת להסביר.

יצחק גלנטי: כתבתם בתקנות – אני מקריאה מתקנות הסדרים במשק המדינה (הנחה מארנונה).

יצחק גלנטי: כתבתם: הכנסה, הגדרה של הכנסה – הכנסה ברוטו של המחזיק בנכס ושל אלה המתגוררים עימו, אבל לא כתוב שיובאו בחשבון הילדים.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: אחר כך זה מפנה.

יצחק גלנטי: יש טבלה – תוספת א' לתקנות – והטבלה מראה את ההכנסה, ומספר הנפשות שמתגוררות בנכס.

יצחק גלנטי: מספר הנפשות זה כולל ילד במשפחת אומנה.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים שזה יופיע בחקיקה ראשית.

לאה ענתבי: זה תקדים מסוכן להיכנס לפרטים.

לאה ענתבי: הלוא יש לנו שם למעלה מ- 10, 15, או יותר, תנאים למתן הנחה מארנונה: משפחות חד-הוריות, עולים חדשים, וכו'.

לאה ענתבי: לא ייתכן שעכשיו יהיה נוסח פרטני ומסמיך את שר הפנים להחליט בכל נושא של מגזר מסוים.

לאה ענתבי: זה ממילא נעשה, ואנחנו פתוחים לשמוע.

לאה ענתבי: לפי דעתי אין שום לקונה בקטע הזה ואין שום בעיה עם זה – זה הכנסה ומספר הנפשות.

יצחק גלנטי: אני מבקש ממשרד המשפטים להתייחס, תחליטו ביניכם.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: משרד הרווחה.

יצחק גלנטי: רינת וייגלר: מבחינת לשון החוק, הדברים אכן הוסדרו בתקנות, על-פי פנייה שלנו, כבר לפני מספר שנים.

יצחק גלנטי: יחד עם זאת, מבחינת היישום בשטח, אנחנו מקבלים המון פניות ממשפחות אומנה ומרשויות מקומיות של קושי בפרשנות ובעיה עם היישום.

יצחק גלנטי: בסדר, נסגור את זה בחקיקה ראשית.

יצחק גלנטי: רינת וייגלר: ולכן, בין אם זה קיים ובין אם זה לא קיים, אנחנו חושבים שיש מקום להבהרה – או בדרך של חקיקה, או בדרך של הבהרה אחרת.

יצחק גלנטי: אני לא הייתי מציע להשאיר את זה לפרשנות של כל עירייה וכל רשות מקומית.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: כתוב: משפחת אומנה, ויש הגדרה.

יצחק גלנטי: גברתי, אבל עצם העובדה שזה נתון לפרשנות – זה מראה שזה פרוץ.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: אלינו לא באו בשום טענות לגבי פרשנות.

יצחק גלנטי: משרד המשפטים, בבקשה.

יצחק גלנטי: מוריה בקשי:

יצחק גלנטי: אנחנו בקריאה ראשונה.

יצחק גלנטי: יכול להיות שנכון שמשרד הפנים, במקביל – עכשיו, בתהליך בין הקריאה הראשונה לבין הקריאה השנייה והשלישית – יבהיר את התקנות באופן שהן לא יוכלו להתפרש בצורה הזאת, ואז אפשר יהיה להימנע מחקיקה.

יצחק גלנטי: אם לא – המצב בשטח הוא שיש רשויות שפירשו זאת אחרת.

יצחק גלנטי: הנה, יש הצעה קונסטרוקטיבית.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: לא הבנתי מה הפרשנות שלא מובנת.

יצחק גלנטי: אלינו היא לא הגיעה.

יצחק גלנטי: שמרית שקד-גיטלין: אני רוצה לציין שגם לי, התקנות לא מאוד מובנות.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: כתוב: ילד במשפחת אומנה.

שלוה לייבוביץ': אנחנו קיבלנו פרשנויות למשל מעיריית ירושלים.

שלוה לייבוביץ': הייעוץ המשפטי של עיריית ירושלים אמר שזה לא כולל משפחות אומנה – רק אם הילד הוא מפגר או נכה.

שלוה לייבוביץ': לאה ענתבי: אבל איך אפשר להגיד את זה?

שלוה לייבוביץ': כתוב: משפחת אומנה.

יצחק גלנטי: גברתי, איך אפשר להגיד את זה?

יצחק גלנטי: העובדה היא שאומרים את זה.

יצחק גלנטי: התוצאה היא שאותה משפחה לא מקבלת את ההנחה שמגיעה לה, נקודה – למרות התקנות.

שלוה לייבוביץ': ופנינו אליכם עשרות פעמים.

יצחק גלנטי: למרות התקנות של משרד הפנים.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: אבל אין לזה סוף.

יצחק גלנטי: גברתי, אני מצטער.

יצחק גלנטי: לאה ענתבי: כל תקנה שיגידו - - -

זבולון אורלב: יכול להיות.

זבולון אורלב: זה רעיון טוב.

לאה ענתבי: אנחנו פתוחים להסביר.

זבולון אורלב: זה רעיון טוב.

זבולון אורלב: שכל תקנה שהיא לא מובהרת, זה יעבור לחקיקה ראשית – זה רעיון טוב, אגב.

יצחק גלנטי: מעבר לזה, הייתי אומר שאנחנו מדברים בינתיים על קריאה ראשונה.

יצחק גלנטי: בקריאה שנייה ושלישית אנחנו נשמח אם תוציאו בתקנות ניסוח חד-משמעי שמונע את הפרשנויות האלה.

יצחק גלנטי: שמרית שקד-גיטלין: ואז אולי חבר הכנסת אורלב ישתכנע שאין צורך להסדיר את זה.

יצחק גלנטי: האם יש עוד הערות?

יצחק גלנטי: קריאה: אומנם זה קצת לחזור אחורה.

יצחק גלנטי: לא, לא.

זבולון אורלב: את רוצה לעזור?

זבולון אורלב: תוותרי.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: אני מעלה את זה להצבעה.

זבולון אורלב: אני מצביע במקום הנציג הקבוע כאן?

זבולון אורלב: וילמה מאור: חבר הכנסת אריה אלדד.

זבולון אורלב: אני אצביע במקום חבר הכנסת אלדד.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: מי נגד?

יצחק גלנטי: מי נמנע?

יצחק גלנטי: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק הטבות למשפחות אומנה (תיקוני חקיקה), התשס"ח-2008, נתקבלה בקריאה ראשונה.

יצחק גלנטי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק גלנטי: ההצעה עוברת, אם כן, לקריאה ראשונה.

יצחק גלנטי: תודה רבה, הישיבה נעולה.