ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא העסקת עובדים ערבים בשירות הציבורי, כנסת 17, פרוטוקול מספר 1, 2008-03-25 10:30

אחמד טיבי: בוקר טוב לכם.

אחמד טיבי: אנחנו פותחים היום את ישיבות ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא קליטת ערבים בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: זאת היא הישיבה הראשונה.

אחמד טיבי: אני מברך אתכם.

אחמד טיבי: אני חושב שעצם ההחלטה של הכנסת להקים ועדת חקירה פרלמנטרית היא החלטה חשובה, תקדימית ובאה לדון בנושא כאוב ומוכר והוא תת הייצוג של העובדים הערבים בשירות הציבורי, בשירות המדינה, בחברות ממשלתיות, בחברות סטטוטוריות וכדומה.

אחמד טיבי: למרות החוקים הקיימים ולמרות הצהרות חוזרות ונשנות גם של ראשי-ממשלות, גם של היועץ המשפטי לממשלה, גם של נציב שירות המדינה, המציאות בשטח אומרת אחרת.

אחמד טיבי: לכן החלטנו לפתוח את הישיבות בהזמנתו היום של נציב שירות המדינה מר שמואל הולנדר.

אחמד טיבי: את עבודת הוועדה תלווה היועצת המשפטית של הכנסת, שאני חושב שההחלטה שלה להיות כאן וללוות בעצמה את עבודת הוועדה היא החלטה חשובה ואני מודה לה על כך.

אחמד טיבי: אין ספק שהעניין שהכנסת מגלה בוועדה הזאת הוא בזכות פועלה של יושבת-ראש הכנסת, הגברת דליה איציק, ואני מודה לה על כך.

אחמד טיבי: בנוסף לכך ילוו את עבודת הוועדה יועצים, נציגי עמותות ואגודות שעוסקות בעניין שוויון וקליטת ערבים בשירות הציבורי, כאשר הנציגים הם הן ערבים והן יהודים.

אחמד טיבי: אני מודה לחברי הכנסת שהגיעו היום לישיבה הראשונה.

אחמד טיבי: ועדת החקירה הפרלמנטרית מורכבת מתשעה חברי כנסת באופן רשמי אבל היא פתוחה להשתתפות כלל חברי הכנסת.

אחמד טיבי: אנחנו נתחיל בדבריו של מר שמואל הולנדר שיציג נתונים ויענה על שאלות.

אחמד טיבי: לאחר שנים של חוק ייצוג הולם, זה לא הביא לצמצום הפער הניכר בין יהודים לערבים בשירות הציבורי והרושם שמתקבל הוא שאין מדיניות של העדפה מתקנת, מלבד ברמה ההצהרתית.

אחמד טיבי: נדמה לי אם אומר 5 אחוזים, זה השיעור המקסימלי במשרדי ממשלה לייצוג ערבים.

אחמד טיבי: יש משרדי ממשלה שכמעט ואין בהם ערבים, יש רשויות סטטוטוריות שנמנעות באופן מופגן מלקבל ערבים לשורותיהם, והמקרה של בנק ישראל הוא מקרה מובהק והוא הדגל של אי-קליטת ערבים בשירות הציבורי כאשר מתוך כ-870 עובדים היה עובד ארעי אחד וכנראה שהעובד הארעי הזה הפסיק להיות ארעי כי הוא פשוט עזב את העבודה.

אחמד טיבי: אני מברך אותך אדוני נציב שירות המדינה ואני מבקש ממך להציג בפני הוועדה נתונים עדכניים על שיעור הערבים המועסקים בשירות הציבורי.

שמואל הולנדר: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לברך על הקמת הוועדה הזאת.

שמואל הולנדר: אני חושב שהנושא הוא חשוב ברמה הלאומית, תמיד חשבתי כך, וראוי באמת לטיפול רציני ויסודי של הכנסת.

שמואל הולנדר: ברשותך אדוני היושב-ראש, אני אומר דברי מבוא עקרוניים וחבריי יציגו את הנתונים המפורטים כפי שנתבקשנו.

שמואל הולנדר: את החומר נוכל להעביר אחר כך לכל מי שיבקש.

שמואל הולנדר: קודם כל – אלה דברים שגם אמרתי בפורומים אחרים בכנסת – צריך לזכור, ואדוני היושב-ראש רמזת על זה, ששירות המדינה הוא פחות מ-10 אחוזים מהשירות הציבורי.

שמואל הולנדר: אני מדבר על שירות המדינה בו אנחנו מטפלים.

שמואל הולנדר: מטבע הדברים אולי מתמקדים בעיקר בו, מה קורה במשרדי הממשלה, במערכת הבריאות, אבל יש עוד 90 אחוזים של תאגידים סטטוטוריים, חברות ממשלתיות וגופים ציבוריים כאלה ואחרים ובחלק גדול שם המצב הוא באמת לא טוב.

שמואל הולנדר: אני לא רוצה להיכנס לזה אבל הדברים ידועים.

שמואל הולנדר: ככל שהדבר נוגע לשירות המדינה, אנחנו פעלנו ועשינו.

שמואל הולנדר: אני לא אומר שעשינו את כל מה שניתן כי תמיד אפשר לעשות יותר, אבל עשינו בתחום הזה הרבה דברים ועשינו אותם עוד הרבה לפני שהחוק נכנס לתוקף.

שמואל הולנדר: העניין הזה של המשרות המיועדות, התחלנו בו שנים רבות לפני שהדבר נקבע בחוק מפני שתמיד האמנו שהדבר הזה הוא באמת חשוב ונכון.

שמואל הולנדר: במהלך השנים האחרונות היו תקופות של הקפאות, צמצום כוח אדם בשירות המדינה, וגם היום לא קל להתקבל כי משרד האוצר מוביל מדיניות נכונה ששירות המדינה הוא גדול מדיי.

שלי יחימוביץ': למה היא נכונה?

שמואל הולנדר: אני חושב שהיא נכונה בחלק מהמקרים.

שלי יחימוביץ': רק להדגיש, יש על זה ויכוח עמוק ביותר, אידיאולוגי, האם נכון להרזות את השירות הציבורי או לא.

שלי יחימוביץ': לדעתי רוב חברי הכנסת שיושבים כאן מתנגדים לאנורקסיה הזאת של השירות הציבורי ומתנגדים לתופעת הלוואי שלה שהיא הפרטה ומיקור חוץ.

שלי יחימוביץ': לא מדובר קוסמית אלא בנושא שנוי במחלוקת.

שמואל הולנדר: בנושא ההפרטה, את דעתי האמיתית אני לא יכול להביע כאן, אבל אני מוכן לומר או תה בפורומים אחרים.

משה גפני: למה?

שמואל הולנדר: כי אני לא יכול להביע עמדה שלא תואמת את עמדת הממשלה.

משה גפני: אין עמדה אחידה בנושא הזה.

משה גפני: אתה יכול להביע את עמדתך כי תמיד תקלע לדעתו של שר מסוים.

שמואל הולנדר: מאחר שהנושא כאן הוא לא נושא ההפרטה, אני פטור מלהתייחס אליו.

שמואל הולנדר: אני רוצה לומר שאני חושב שיש יחידות בשירות המדינה שצריך להגדיל אותן אבל יש הרבה יחידות שיש בהן הרבה עובדים מיותרים.

שמואל הולנדר: לזה הייתה כוונתי.

שמואל הולנדר: בכל מקרה, ההקפאה או ההקטנה לא חלה בשום תקופה, גם בתקופות הקשות ביותר, לפני שלוש-ארבע שנים, על קליטת עובדים ערבים ודרוזים ושם המשכנו במדיניות של משרות מיועדות ולא הפסקנו את זה ואפילו לא ליום אחד.

שמואל הולנדר: הממשלה קבעה יעד שאנחנו נציג אותו בעוד מספר דקות ואנחנו נעשה כל מה שניתן כדי לעמוד בו.

שמואל הולנדר: אני רוצה לומר עוד כמה דברים עקרוניים.

שמואל הולנדר: אנחנו חושבים ומאמינים – ואני בטוח שעל זה לא יהיה ויכוח – שכאשר אנחנו מדברים על ייצוג הולם, אנחנו לא רוצים שיהיו לנו עובדים זוטרים, למשל לא מספיק לנו שיש הרבה סניטרים ערבים בבתי החולים אלא אנחנו רוצים רופאים, אנחנו רוצים אחיות וכנ"ל לגבי משרדים אחרים, משפטנים, כלכלנים ומהנדסים.

שמואל הולנדר: לא השכבה הזוטרה, אלא אנשים שיש להם אופק קידום.

שמואל הולנדר: גם המשרות המיועדות מוכוונות לסוג הזה של התפקידים.

שמואל הולנדר: אנחנו גם חושבים שהעובדים האלה לא אמורים לטפל רק במגזר ממנו הם באים.

שמואל הולנדר: זאת לא חכמה שפקיד שומה בנצרת יהיה בן המגזר הערבי.

שמואל הולנדר: אנחנו רוצים שגם פקיד שומה או מפקח מס במרכז הארץ או במקומות אחרים, יהיה ערבי.

ראובן ריבלין: למה אתה חושב שהוקמה ועדת חקירה פרלמנטרית אם כל כך אתם רוצים?

ראובן ריבלין: הרי זה לא בידי מישהו אחר וזה לא בידי שמים אלא זה בידי נציבות שירות המדינה.

שמואל הולנדר: ממש לא.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים להבין.

ראובן ריבלין: באים אלינו ואומרים שרוצים, שעשינו וכולי, אבל אם כל כך טוב, למה כל כך רע?

שמואל הולנדר: קודם כל, לא אמרתי שטוב.

שמואל הולנדר: אני מתאר מה אנחנו עושים ואמרתי בפירוש שצריך לעשות יותר.

שמואל הולנדר: הבעיה היא, והתכוונתי לומר את זה מיד בהמשך, שיש כל מיני חסמים ואני בטוח שהדברים האלה יובהרו במהלך עבודת ועדת החקירה הפרלמנטרית.

שמואל הולנדר: קודם כל, שיהיה ברור, ואני חושב שהדברים לא תמיד ידועים, נציבות שירות המדינה לא מנהלת את שירות המדינה ואת משרדי הממשלה.

שמואל הולנדר: מי שמנהל את המשרדים אלה הם המנכ"לים והשרים וזה על פי החוק.

שמואל הולנדר: הנציבות לא יכולה לבוא ולתת הוראה למשרד ולומר לו שהוא יגייס מאה עובדים.

שמואל הולנדר: אין דבר כזה.

שמואל הולנדר: גיוס העובדים נעשה במכרזים, אין לנו גם אפשרות להתערב בעבודת ועדת המכרזים.

שמואל הולנדר: משרות שפטורות ממכרז, אין לנו שום סמכות לגביהן, כך שזה לא שאנחנו יכולים לבוא ולקבל החלטה שאנחנו מציבים מחר כך וכך עובדים בכך וכך משרדים.

שמואל הולנדר: אין לנו שום סמכות כזאת.

שמואל הולנדר: אנחנו יכולים ליצור כל מיני מנגנונים כדי לשפר את המצב ועל הדברים האלה אנחנו מדברים.

ראובן ריבלין: שר לא יכול למנות דירקטור אם הוא לא מינה דירקטור ערבי?

ראובן ריבלין: אז הוא מחויב קודם כל למלא אחר המכסה שהיא בדרך כלל אפליה מתקנת ותנאי הסף הוא שהאדם הוא ערבי.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שהנושא של המיומנות והמקצוענות הוא הדבר החשוב ביותר, אבל אנחנו הרי רואים שבחברות הממשלתיות זה מתבצע וגם אתה פעמים רבות בנושאים של מינויים בתוך המשרדים עוזר ומתערב כאשר אתה מתבקש.

ראובן ריבלין: השאלה היא האם בכלל נוכל להגיע לאיזשהו מצב שהוועדה הזאת תקבל המלצות לפיהן אתה לא תהיה מנוע מלעשות זאת כנציב שירות המדינה כאשר השרים יסרבו לשתף פעולה.

שמואל הולנדר: חבריי ידברו על זה בהמשך.

שמואל הולנדר: ניסינו לגבש כלים מסוימים איך לגרום למשרדים לגייס יותר ויותר בני מיעוטים.

שמואל הולנדר: למשל, קבענו שאחוז מסוים מהעובדים החדשים שמאושרים חייבים להיות בני מיעוטים כי אחרת הם לא יוכלו לעשות.

שמואל הולנדר: את מה שאנחנו יכולים לעשות, עשינו.

שמואל הולנדר: כאן אני בא לנקודה מאוד חשובה ואני מקווה מאוד שהוועדה תקבל את ההצעה שלי, ואני מדבר כרגע לפחות על שירות המדינה.

שמואל הולנדר: אגב, בחברות ממשלתיות או דירקטורים, מה קורה עם העובדים?

שמואל הולנדר: הבעיה היא לא עם הדירקטורים אלא הבעיה היא עם העובדים והשאלה היא מה קורה שם.

שמואל הולנדר: גם בדירקטורים המצב לא טוב, אבל זה לא התחום שלי.

שמואל הולנדר: אני לא רוצה להזכיר כאן שמות של חברות ומה קורה שם.

טלב אלסאנע: ציינת שיש חסמים.

טלב אלסאנע: אולי צריך להגדיר איזה חסמים יש ומה הכלים לטפל בהם.

שמואל הולנדר: אנחנו נציג את כולם.

שמואל הולנדר: אני אמרתי דברי מבוא, אבל הכל מופיע במצגת.

חנא סוייד: אדוני הנציב, בקשר לטרמינולוגיה שאתם נוקטים בה.

חנא סוייד: שמענו ערבים, שמענו בני מיעוטים, יש כאן ערבים לרבות דרוזים וצ'רקסים ויש במצגת ערבים ודרוזים.

חנא סוייד: אני חושב שאחת הבעיות היא להגדיר במי אנחנו מדברים.

חנא סוייד: האם ערבים כוללים דרוזים או לא כוללים דרוזים, מה זה בני מיעוטים וכולי.

חנא סוייד: אני חושב שמכאן מתחילה הבעיה.

שמואל הולנדר: לגבי הטרמינולוגיה, אנחנו משתמשים בטרמינולוגיה של החוק.

חנא סוייד: הטרמינולוגיה הזו היא בעייתית ושורש הבעיה מתחיל בנו.

חנא סוייד: לא מגדירים, כאילו מתייחסים לציבור כזה.

ראובן ריבלין: המילה ערבים היא מילה לגיטימית לחלוטין.

חנא סוייד: אני חושב שכן.

שלי יחימוביץ': הדרוזים לא מגדירים את עצמם כערבים.

חנא סוייד: לא, הם מגדירים את עצמם כערבים.

שלי יחימוביץ': לא מצביעי מפלגת העבודה.

חנא סוייד: אני מבקש התייחסות לזה.

שמואל הולנדר: אני נותן את התשובה והיא מאוד פשוטה.

שמואל הולנדר: אנחנו צמודים לטרמינולוגיה של החוק.

שמואל הולנדר: החוק מדבר על העדפה מתקנת, ייצוג הולם לבני האוכלוסייה הערבית, לרבות הדרוזים והצ'רקסים.

מנחם בן-ששון: בחוק החדש נכנסים הבדואים.

שלי יחימוביץ': מה עם הבדואים?

שמואל הולנדר: זאת בעיה של הגדרה, מיהו בדואי.

חנא סוייד: אני לא חושב שזה נכון ומדויק מה שאתה אומר.

חנא סוייד: אני רואה במצגת, בגרפים האלו, בעמוד מספר 2 שמספר האזרחים הערבים והדרוזים.

חנא סוייד: אתה אומר שזה החוק, אבל מיד אחר כך זה לא החוק.

שמואל הולנדר: מה זאת אומרת זה לא החוק?

חנא סוייד: אתה אומר מספר האזרחים הערבים והדרוזים, אבל אתה אומר שהערבים כולל גם את הדרוזים וגם את הצ'רקסים.

שמואל הולנדר: החוק מדבר על ערבים, דרוזים וצ'רקסים.

שמואל הולנדר: זה מה שהחוק אומר.

חנא סוייד: אני מבין, אבל זה לא אותו הדבר.

זהבה גלאון: אתה עכשיו מערער על ההגדרה.

זהבה גלאון: אתה אומר שהגדרת החוק מקפלת בתוכה את האפליה.

חנא סוייד: אני לא מערער.

חנא סוייד: אני רוצה להבין כי אני לא מבין.

זהבה גלאון: מי שהגדיר את החוק באופן הזה, הגדיר מראש את האפליה.

משה גפני: כמה עובדי מדינה יש?

שמואל הולנדר: אנחנו נציג מיד את הנתונים.

משה גפני: מה זה לא כולל?

שמואל הולנדר: זה כולל את עובדי המדינה שאנחנו מטפלים בהם בנציבות שירות המדינה.

שמואל הולנדר: זה לא כולל מורים, לא כולל תאגידים, לא כולל חברות ממשלתיות.

שמואל הולנדר: זה כולל את משרדי הממשלה ואת מערכת הבריאות.

משה גפני: למה לא כללתם מורים?

שמואל הולנדר: כי אנחנו לא מטפלים בהם.

שלי יחימוביץ': אולי לישיבות הבאות כדאי להזמין את מי שממונה על משרות המורים במערכת החינוך.

אחמד טיבי: לגבי כל מה שהנציב לא אחראי לו, תהיה ישיבה נפרדת.

שמואל הולנדר: אני מאוד מבקש שהוועדה תזמין ותבדוק את אותם משרדים, את אותן יחידות סמך, בהם יש תת-ייצוג בצורה חריפה במיוחד, שיבואו המנהלים, שיבואו השרים ויסבירו מה הם עושים, מה הם לא עושים ולמה.

שמואל הולנדר: כמו שאמרתי, בסופו של דבר גם אם אנחנו לא נעשה שום דבר חוץ מאשר נטפל בנושא הייצוג ההולם בנציבות, בלי שיתוף פעולה של המשרדים, אין שום סיכוי.

שמואל הולנדר: כל מי שמכיר את שירות המדינה יודע שזה המצב.

שמואל הולנדר: עוד משהו שמאוד חשוב.

שמואל הולנדר: אני מציע לוועדה, אם יורשה לי, זה גם משהו שעלה בדיון לפני כמה שבועות בוועדה לענייני ביקורת המדינה, מהו בעצם ייצוג הולם.

שמואל הולנדר: האם אנחנו רק מדברים על מספרים, על כך וכך אחוזים לעומת האחוז באוכלוסייה, האם אנחנו מדברים על ייצוג בכל משרד, האם אנחנו מדברים על כל מקצוע אקדמאי בין הרופאים, בין המשפטנים וכולי.

שמואל הולנדר: יש הרבה מאוד שאלות שהחוק סתם ולא פירש ואני חושב שראוי שהוועדה תיתן את הדעת.

אחמד טיבי: ברשותך, אדוני הנציב, אם אתה מעלה את הנקודה של הגדרת ייצוג הולם, אני רוצה להציג בפני הוועדה וגם בפניך, למרות שאני בטוח שאתה מכיר את זה, איך בעולם מתייחסים לתת-ייצוג.

אחמד טיבי: לשם הערכת חומרת תת-הייצוג של אוכלוסייה מסוימת לגבי מיעוטים בחוץ לארץ למשל, כמו בארצות-הברית, קנדה ואפריקה, שם יש מדיניות של העדפה מתקנת, יש מדד שנקרא SM, מדד סופרמניום.

אחמד טיבי: המדד הזה הוא תוצר או תוצאה של החלוקה של עובדי המדינה מקרב בני המיעוטים מסך כל עובדי המדינה, חלקי מספר בני המיעוטים באותה ארץ באוכלוסייה.

אחמד טיבי: ערך של אפס שמתקבל, מלמד על היעדר ייצוג בכלל, ערך של אחד מלמד על ייצוג מלא, הערך הגדול מאחד מלמד על ייצוג יתר.

אחמד טיבי: בישראל, לפי נתונים של שנת 2005, הייצוג של המיעוט הערבי בהתאם למדד הוא 0.29, כאשר ב-2004 היה 0.28.

אחמד טיבי: בארצות-הברית, שם שיעור האפרו-אמריקאים בקרב העובדים הוא 18.3 ושיעורם באוכלוסייה הוא 12.8 ולכן ה-SM שלהם הוא 1.43, ייצוג יתר.

אחמד טיבי: בקנדה יש אינדיאנים, יש אינואיטים ויש מסטיסים וכולם נקראים קבוצות אתניות ילידות וה-SM שם הוא 1.4.

אחמד טיבי: אגב, בדרום אפריקה ה-SM הוא אחד.

אחמד טיבי: לכן אדוני, ישראל עומדת בתחתית המדינות בהן יש ייצוג או תת-ייצוג של ערבים – 0.28.

קריאה: לא אמרת מה קורה היום.

אחמד טיבי: יש עלייה דרסטית של 0.029.

אחמד טיבי: זה עדיין פחות מ-0.3.

שמואל הולנדר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להציג עכשיו את המצגת.

יעקב ברגר: ברשותך אדוני היושב-ראש, אני אתרכז בהחלטת הממשלה האחרונה, אני אפרט את החסמים העיקריים שניתחנו אותם ושלדעתנו הם חסמים לגבי קליטת בני האוכלוסייה הערבית, את הפתרונות שאנחנו רואים כיצד להתגבר על החסמים האלה, ולאחר מכן הגברת הניה מרקוביץ תציג את הנתונים של קליטת עובדים בשירות המדינה נכון לשנת 2007.

יעקב ברגר: בהחלטת הממשלה שנתקבלה למעשה לפני מספר חודשים, בנובמבר 2007, נקבע שמשרדי הממשלה יעמדו על 10 אחוזים נכון לשנת 2012 כאשר התקבלה החלטה להמשיך באותה מדיניות של מתן הקצאות משרות ייעודיות לבני האוכלוסייה הערבית.

יעקב ברגר: היום מדובר ב-37.5 משרות שהן משרות מיועדות.

ראובן ריבלין: היעד הוא 10 אחוזים.

ראובן ריבלין: כמה הוא היום?

יעקב ברגר: 6.17 אחוזים.

ראובן ריבלין: כמה הוא היה לפני שנה?

יעקב ברגר: אנחנו נציג את הנתונים.

ראובן ריבלין: כמה הוא היה לפני שנתיים?

יעקב ברגר: אנחנו נציג גם תוכנית רב-שנתית שהכנו בעניין הזה ויהיה אפשר אחרי כן להתייחס לנושא.

יעקב ברגר: כן הוחלט באותה החלטת ממשלה שמתוך המשרות החדשות, כל שנה ממשלת ישראל מקצה מספר משרות והמספר עומד על מאות משרות, מתוכן 30 אחוזים תהיינה מיועדות לבני האוכלוסייה הערבית.

יעקב ברגר: כמו כן הוקמה ועדת מנכ"לים שתעסוק בנושא של החסמים שכפי שאמרתי אני אציג אותם.

יעקב ברגר: התקבלה החלטה לבנות תוכנית רב-שנתית של חמש שנים על מנת להבטיח עמידה ביעד.

יעקב ברגר: מה הם אותם החסמים שלפחות אנחנו איתרנו אותם כחסמים שהם בעייתיים מבחינת היכולת שלנו לקלוט את בני האוכלוסייה הערבית.

יעקב ברגר: הדבר הראשון הוא חוסר בניסיון תעסוקתי.

יעקב ברגר: הדבר השני, חוסר בגיוון במקצועות האקדמאים הנרכשים.

יעקב ברגר: הדבר השלישי, קשיים להתמודדות בבחינות הכניסה שלנו ובמבחני המיון שלנו וכפי שאמרתי, אני אתייחס לאותם הדברים שלפי דעתנו יש לנו גם כיווני פתרון להתגבר על חלק מהחסמים.

יעקב ברגר: חשש של המועמדים שהם לא יצליחו להתקבל לשירות המדינה.

יעקב ברגר: יש תחושה שלמעשה לא נכון להגיש מועמדות כי ממילא אין לנו סיכוי להתקבל והדבר הזה מלווה בחסם הנוסף שאני מציין כאן, שלמעשה התחושה היא שהמכרזים בשירות המדינה הם מכורים מראש.

יעקב ברגר: יש לנו בעיה עם בדיקות ביטחוניות שהן ממושכות מדיי.

שלי יחימוביץ': אתם עשיתם סקר בקרב האוכלוסייה הערבית?

יעקב ברגר: עשינו לעצמנו ניתוח ובדקנו.

יעקב ברגר: לא עשינו סקר מול האוכלוסייה.

שלי יחימוביץ': שיערתם השערות?

יעקב ברגר: זה ניסיון שהוא ניסיון מקצועי של מספר שנים שאנחנו מנתחים אותו.

יעקב ברגר: הגענו למסקנה הזאת.

יעקב ברגר: אפשר כמובן לעשות סקר, אבל אנחנו לא חושבים שאנחנו טועים בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': אתה למשל מעלה חשש של מועמדים ערביים שלא יצליחו להתקבל לעבודה.

יעקב ברגר: יש לי נתונים על כך.

שלי יחימוביץ': איך מאתרים את החשש הזה?

יעקב ברגר: אנחנו שומעים את זה מכל הכיוונים.

יעקב ברגר: שנית, אנחנו רואים מגמה של ירידה בהיקף המועמדים למכרזים למרות שמספר המכרזים גדל.

יעקב ברגר: כלומר, זה דבר שהוא לא מתקבל על הדעת.

יעקב ברגר: ככל שיש לנו יותר מכרזים רגילים למשל, הצפי היה שיהיו לנו יותר מועמדים, אבל בכל זאת הם מגישים פחות מועמדויות וכאשר הם מגישים מועמדויות, יש לנו על זה נתונים, הם מצליחים לא פחות מאשר היהודים.

חנא סוייד: גם בנציבות יש תת ייצוג שזועק לשמים.

יעקב ברגר: אנחנו נתייחס ספציפית לעניין הזה.

ראובן ריבלין: לא הבנתי את הנקודה השנייה, חוסר גיוון.

ראובן ריבלין: האם האזרחים הערביים בישראל לא לומדים משפטים?

יעקב ברגר: בוודאי שלומדים משפטים.

ראובן ריבלין: האם הם לומדים כלכלה?

יעקב ברגר: חלק קטן מאוד יחסית.

קריאה: מאיפה הנתונים האלה?

קריאה: הם פשוט לא נכונים.

ראובן ריבלין: אנחנו באמת רואים בנציגות שירות המדינה מקום בו נקבל אינפורמציה נכונה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שידו רבה של נציב כאשר מביאים לפניו, הוא גומר גם את הבדיקות הביטחוניות.

ראובן ריבלין: לנו יש ניסיון גם בכנסת בעניינים אלה.

ראובן ריבלין: כאשר הממשלה אומרת 10 אחוזים, האם היא אומרת 10 אחוזים כאחוז מכל עובדי המדינה?

יעקב ברגר: התשובה היא כן.

ראובן ריבלין: או שזה מתחלק באופן פרופורציונאלי לכל המערכת של שירות המדינה?

ראובן ריבלין: אם למשל יש עשרה רבדים של עובדים ואתה מקבל את כל עשרת האחוזים, זאת אומרת, 50 אחוזים מהעובדים ברמה התחתונה ביותר אתה מקבל מהאוכלוסייה הערבית וזה בא לידי ביטוי בכך שאתה מיישם את החלטת הממשלה לגבי עשרת האחוזים או שהצורך הוא לקבוע עשרה אחוזים לרוחב הלוח.

יעקב ברגר: אתה שאלת כאן מספר שאלות.

יעקב ברגר: לפי דעתי לחלק מהן תקבל תשובה אחרי שתראה את כל המצגת.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: תרשום את השאלות שלו ותתייחס אליהן.

אחמד טיבי: אני מבקש לאפשר לדובר להציג את הנתונים.

אחמד טיבי: הערות יתקבלו אחרי שחברי הכנסת יירשמו לדבר.

שמואל הולנדר: לשאלתו של חבר הכנסת ריבלין.

שמואל הולנדר: אמרתי בדבריי שחלק מהשאלות שאתה הצגת הן בדיוק השאלות שגם אני הצגתי וביקשתי שהוועדה גם תיתן את דעתה, כי אין לנו בהכרח תשובות מפורטות לכל הדברים האלה.

שמואל הולנדר: אני למשל מסכים שאם יהיו לנו אפילו 20 אחוזים ערבים ודרוזים, אבל הם יהיו כולם ברמות הכי נמוכות, לא עשינו שום דבר.

יעקב ברגר: אני מדבר על המרחק הגיאוגרפי שהוא ללא ספק חסם בולט בעניין הזה.

יעקב ברגר: צריך לזכור שחלק גדול של האוכלוסייה נמצא בצפון ומשרדי הממשלה רובם ככולם נמצאים באזור ירושלים והמרכז.

יעקב ברגר: המרחק מהמשפחה עקב העתקת מקום המגורים וההוצאות הכלכליות הכרוכות בעניין הזה.

יעקב ברגר: מה אנחנו עושים על מנת בכל זאת לנסות להתגבר על החסמים.

יעקב ברגר: כפי שנאמר כאן, צריך לעשות יותר אבל אלה הדברים שלפחות נראים לנו כדברים נכונים.

חנא סוייד: מכיוון שיש טענה שהמרחק הגיאוגרפי קובע, האם עשיתם בדיקה לדוגמה שבמחוז הצפון, היכן שאנשים צריכים לעבוד במשרדי ממשלה בצפון, האם הייצוג של האוכלוסייה הערבית במשרדי הממשלה בצפון הוא שוויוני והוא בסדר?

יעקב ברגר: עשינו בדיקה והנתונים יוצגו.

דב חנין: לטעמי שני השקפים הקודמים היו שקפי מפתח, השקפים של החסמים שקראתי אותם בעיון ושאלתי את עצמי אם אני חי באותה מציאות בה אתם חיים.

דב חנין: הדבר הראשון, החסם הראשון לפי דעתי הוא תהליכים חברתיים כאלה או אחרים והחלטות שמתקבלות.

דב חנין: לא דברים אובייקטיביים של כל מיני דברים, של נתונים אובייקטיביים שמונעים מהערבים להיכנס אלא החלטות מערכתיות וחסמים מבניים בתוך המערכת הממשלתית שמונעים מהערבים להיכנס.

דב חנין: לא הדברים האובייקטיביים אלא הדברים הסובייקטיביים של המערכת הממשלתית, זה חסם החסמים.

יעקב ברגר: אומר מה הם אותם הדברים שאנחנו חושבים שאפשר, אם לא להתגבר באופן מלא, בוודאי להקל על פתרון החסמים.

יעקב ברגר: להמשיך את מדיניות הקצאת המשרות הייעודיות וכאן אני יכול לדווח שעל פי החלטת הממשלה האחרונה למעשה הקצאת המשרות תימשך עד שנת 2012.

יעקב ברגר: מדובר כאן על סך הכל כולל כל שנה, להגיע עד 112.5 משרות לפחות בשנה וזה מבוסס על 37.5 משרות שהן הקצאה אוטומטית שלא תלויה בהחלטה מקומית של משרד שהוא ימיר משרה.

יעקב ברגר: כאשר משרד עושה המרה של משרה, הוא יקבל תמורת זה משרה נוספת.

יעקב ברגר: זה מתחלק שלוש פעמים 37.5 משרות וזה לא היה עד היום.

יעקב ברגר: גיוס חברת השמה לאיתור והסבת מועמדים בני האוכלוסייה הערבית.

יעקב ברגר: במקרה היום אחר הצהרים בוועדת המכרזים שתתקיים אצלנו אנחנו נבחר באותה חברה - הוגשו לנו שבע הצעות – שאנחנו רוצים לקוות שפנייה אליה תעזור לנו להמליץ לאנשים או להציג לנו פוטנציאל של אנשים שיוכלו להציג את מועמדותם למכרזים השונים.

חנא סוייד: בטח יש בין החברות חברה ערבית.

יעקב ברגר: אני עוד לא יודע.

יעקב ברגר: יש שבע חברות שהציגו את מועמדותן.

יעקב ברגר: אני בטוח שנשת

יעקב ברגר: דל לעשות את הכל על פי כל כללי החוק ולבחור בחברה הרלוונטית.

יעקב ברגר: הוקמה ועדה מיוחדת בראשות מנכ"ל משרד המשפטים לטיפול בחסמים.

אחמד טיבי: אני אפסיק אותך כאן כי זה מעניין וזה בהמשך להערה של חבר הכנסת חנא סוייד לגבי תת הייצוג בנציבות.

אחמד טיבי: הוועדה הזאת תהיה בראשות מנכ"ל משרד המשפטים.

אחמד טיבי: אני רוצה לקרוא לכם מה ייצוג הערבים במשרד המשפטים עצמו.

אחמד טיבי: רק 4 אחוזים של ערבים מועסקים במשרד המשפטים, אחד המשרדים הרלוונטיים עם תת-הייצוג הבוטה ביותר במשרדי הממשלה.

שלי יחימוביץ': מי יהיו חברי הוועדה שנועדו לבדוק את תת-הייצוג?

יעקב ברגר: אני אומר בהמשך.

אחמד טיבי: אני מדבר על משרד המשפטים בו יש תת-ייצוג בוטה למרות שזה משרד שאמור להציג שוויון.

הניה מרקוביץ: אני רוצה להציג לך נתון מעודכן לשנת 2007.

אחמד טיבי: 4.8 אחוזים.

אחמד טיבי: תוך כדי דבריי, האחוז עלה מ-4 ל-4.8 אחוזים שזה תת-ייצוג אפילו בהשוואה לתת-ייצוג במשרדי ממשלה אחרים.

אחמד טיבי: זאת הייתה הערה עניינית ויש הרבה מה לומר לגבי משרד המשפטים וגם השר וגם המנכ"ל יוזמנו להעיד בפני הוועדה.

יעקב ברגר: התייחסת למנכ"ל משרד המשפטים שלא נמצא כאן, אני יכול לומר שהבחירה שלו לא הייתה מקרית.

יעקב ברגר: בחירתו הייתה דווקא לאור הפעולות המאוד מבורכות של משרד המשפטים בראשותו, פעולות שנעשו למעשה בשנה האחרונה, כולל הקצאה מיועדת של 45 משרות מיועדות ביוזמת משרד המשפטים רק לבני האוכלוסייה הערבית בנושא של הייצוג ההולם.

יעקב ברגר: במשרד המשפטים מתבצעת עבודת מטה שאם בכל המשרדים שלנו תיעשה עבודה כזאת, כפי שהיא נעשית היום במשרד המשפטים, אנחנו נימצא במקום אחר לחלוטין.

דניאל גרא: התוספת לעובדי משרד המשפטים היא כזאת שרובם אינם משפטנים.

אחמד טיבי: מה הם?

דניאל גרא: עדיין לא בדקתי, אבל כאשר אני מסתכל כאן על הנתונים ומשווה אותם, רובם אינם משפטנים.

דניאל גרא: יכול להיות שיש פקידות קבלה וכולי, אני לא יודע, אבל אני מסתכל על הנתונים ורואה את הדברים.

יעקב ברגר: לאור החלטת הממשלה שהייתה בנובמבר, בחודש דצמבר קיימנו מפגשים עם כל משרדי הממשלה ללא יוצא מן הכלל, קבענו תוכניות רב-שנתיות מול כל משרד בנפרד, קבענו יעדים לכל משרד בנפרד כיצד הוא אמור לעמוד ביעד של שנת 2012 כאשר נקבע שאחת לשלושה חודשים כל משרד מעביר עדכון ודיווח לגבי התקדמות התוכנית השנתית והרב-שנתית שלו.

יעקב ברגר: לגבי המנהלים הכלליים – וראינו בזה בעייתיות, דבר שהצגתי גם בקשר לחסמים – חוסר מודעות שאיתרנו לפחות בחלק ממשרדי הממשלה, הצגנו את הנושא בפני פורום המנהלים הכלליים, ביקשנו מכל מנכ"ל בפורום של המנכ"לים בראשותו של מנכ"ל משרד ראש-הממשלה והצגנו את הדרישות ואת הדברים שסוכמו לגבי כל משרד ומשרד.

יעקב ברגר: סוכם על ידי מנכ"ל משרד ראש-הממשלה שהנושא הזה יעלה לדיונים במסגרת פורום המנהלים הכלליים של משרדי הממשלה.

יעקב ברגר: בנושא הזה אנחנו מעבירים הרצאות בכל מקום אפשרי ומקיימים פגישות עם ארגונים שונים כאשר חלק מהארגונים נמצאים כאן.

יעקב ברגר: אנחנו בהחלט זוכים לשיתוף פעולה.

יעקב ברגר: אנחנו מקווים שביחד נעשה יותר.

יעקב ברגר: כמובן אנחנו רואים חשיבות גדולה מאוד בנושא של התגברות על החסמים האלה מעצם הדיווח לוועדות השונות בכנסת מתוך זה שלאחר שאתם רואים את הנתונים הרלוונטיים, תוכלו לזמן את אותם המשרדים ואת אותן המסגרות שם המצב לא ראוי בעניין הזה.

יעקב ברגר: אני אציג את התוכנית הרב-שנתית לפחות כפי שאנחנו קבענו אותה עד שנת 2012.

אחמד טיבי: הנתונים חולקו.

יעקב ברגר: אנחנו נניח את הנתון הזה גם באתר שלנו.

יעקב ברגר: בכל מקרה, יש כאן לפחות תכנון מדוקדק, לפחות מבחינתנו, כיצד אנחנו אמורים להגיע עד שנת 2012 לאותו יעד שקבעה ממשלת ישראל ונעמוד על 10 אחוזים.

דניאל גרא: המשמעות של המספרים האלה היא שאין גידול במצבת כוח האדם בשירות הממשלתי.

דניאל גרא: פירושו של דבר שערבים שיעבדו מחליפים עובדים שלא היו ערבים קודם.

יעקב ברגר: נכון.

דניאל גרא: אם לא, הנתונים האלה לא נכונים.

יעקב ברגר: חלק מזה הוא כן וחלק מזה הוא גם על בסיס זה שאנחנו מוסיפים משרות לבני האוכלוסייה הערבית.

דניאל גרא: כאשר אתה אומר 10 אחוזים ואתה אומר שבסך הכל יהיו 5,800 עובדים, פירושו של דבר הוא שיהיו 58 אלף עובדים בשירות המדינה.

יעקב ברגר: נכון.

דניאל גרא: היום יש 57,800 או 57,900 עובדים.

דניאל גרא: בקיצור, שירות המדינה לא יגדל.

יעקב ברגר: נכון.

יעקב ברגר: אם הוא יגדל, הוא יגדל מעט.

חנא סוייד: זה על פני ארבע שנים.

דניאל גרא: אני רוצה שהמשנה לנציב יסביר.

דניאל גרא: אם כך, מה שאתה אומר הוא שאתה לא מוסיף משרות, אלא במשרות הללו אתה מחליף עובד לא ערבי בעובד ערבי.

יעקב ברגר: חלק לא קטן של הפתרון יהיה בדיוק מה שאמרת וחלק יהיה תוספת משרות.

נורית אלשטיין: נכון לצמצם את המשרות בשירות המדינה ולא להוסיף.

שמואל הולנדר: כל שנה יש פרישה די גדולה של עובדים.

שמואל הולנדר: אנשים פורשים לגמלאות, אנשים מתפטרים, כך שמתפנות משרות ואפשר לאייש אותן.

חנא סוייד: אם אתם מדברים על 57 אלף עובדים כיום ואתם מדברים על 5,800 בעוד 4-5 שנים, 10 אחוזים אומר שמספר עובדי המדינה שיהיו בשנת 2012 הוא 57-58 אלף עובדים.

חנא סוייד: האם זה נכון?

יעקב ברגר: זאת ההערכה שלנו.

חנא סוייד: זאת אומרת, לא יהיה גידול בשירות הציבורי.

יעקב ברגר: נכון מאוד.

יעקב ברגר: זאת ההערכה שלנו וגם הניסיון בשנים עברו מלמד שאין לנו גידול ממשי בהיקף עובדים בשירות המדינה.

הניה מרקוביץ: הדוח השנתי המלא שלנו יוגש כמובן בשבוע הבא והוא כבר בשלבי הכנה סופיים.

הניה מרקוביץ: הצגנו נתונים שכבר מגובשים כאן.

הניה מרקוביץ: אני רוצה לציין שמדי שנה לפני כתיבת הדוח ולפני הגשתו אנחנו יושבים עם ארגון סיכוי ומתאמים אתו איזה טבלאות חדשות יוספו לדוח או איזה ניתוחים חדשים נדרשים כדי להציג את הדוח.

הניה מרקוביץ: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא לגבי הנתונים ואין כאן שום הסתרה.

הניה מרקוביץ: הדוח בכללותו עם הנתונים השונים מוצג בפניכם.

הניה מרקוביץ: אני רוצה לציין שבעקבות הדוח ובעקבות העבודה שאנחנו עושים כל השנים גילינו מספר נקודות תורפה של גיוס עובדים בהם אנחנו עכשיו ממקדים את העבודה שלנו.

הניה מרקוביץ: נקודת תורפה אחת היא דלת הכניסה הראשית לשירות המדינה והיא דרך המכרזים.

הניה מרקוביץ: גם במכרזים של המשרות המיועדות אין לנו מספיק מועמדים כפי שיש את מספר המועמדים במכרזים הרגילים.

הניה מרקוביץ: אם במכרזים הרגילים יש לנו כ-20 מועמדים לכל משרה, במשרות המיועדות יש לנו פחות מ-10 מועמדים לכל משרה.

הניה מרקוביץ: משרות מיועדות אלה משרות שרק מי שהוגדר בחוק רשאי לגשת ואלה הם האזרחים הערביים לרבות הדרוזים.

הניה מרקוביץ: ממוצע ההגשה למכרז צריך להיות אותו הדבר.

הניה מרקוביץ: ההתמודדות על המכרזים צריכה להיות אותו הדבר.

דניאל גרא: גודל השוק שהולך למכרז רגיל לצורך זה הוא 7 מיליון אנשים.

דניאל גרא: גודל השוק שהולך למכרז מיועד לערבים הוא מיליון ורבע אנשים.

דניאל גרא: מיליון ורבע אנשים, זה מספר יותר קטן משבעה מיליון וביחס יותר גדול מאשר 20 אחוזים ל-10 אחוזים.

שמואל הולנדר: היה אצלי לפני כמה ימים יושב-ראש לשכת עורכי-הדין ונתן לנו נתונים והנתונים מראים שבמדינה יש מספר עורכי דין בשיעור שאין לו אח ורע בעולם.

שמואל הולנדר: בין המשפטנים הרבים יש אלפי עורכי-דין ערבים ולחלק גדול מהם אין עבודה, כמו הרבה עורכי-דין יהודים.

שמואל הולנדר: היינו מצפים ששם ההתמודדות במכרזים תהיה הרבה יותר מסיבית.

זהבה גלאון: לא סומכים עליכם.

זהבה גלאון: תקראו לילד בשמו.

הניה מרקוביץ: אבל במשרות המיועדות אין לא סומכים כי אלה הן משרות מיועדות.

חנא סוייד: מה ההסבר שלכם לכך?

הניה מרקוביץ: לכן לקחנו חברת השמה שתביא לנו מועמדים.

דניאל גרא: מה ההסבר שלך לסיבה?

הניה מרקוביץ: כי לא מאמינים.

הניה מרקוביץ: במפגשים עם אנשים, ואני נפגשת הרבה מאוד עם אנשים, הם לא מאמינים שגם המשרות המיועדות הן משרות נקיות מבחינת הגיוס.

זהבה גלאון: הם חושבים שזה משחק מכור.

הניה מרקוביץ: נכון.

פרח ג'עפר: אחרי כל כך הרבה שנים שהחוק קיים, היה צריך להיות סקר או אתר של נציבות שירות המדינה שמדבר בערבית.

פרח ג'עפר: דברים בסיסיים.

הניה מרקוביץ: נקודת תורפה שנייה שגילינו.

הניה מרקוביץ: נכון שאם אנחנו מסתכלים על הייצוג ההולם לפי משרדים בנתונים, משרד הבריאות היום מככב בכ-8 אחוזים ייצוג הולם.

חנא סוייד: 8 אחוזים זה לא ייצוג הולם.

הניה מרקוביץ: 8 אחוזים מבחינת הייצוג ההולם לגבינו בנתונים.

הניה מרקוביץ: משרד הבריאות מהווה כמחצית מעובדי המדינה.

הניה מרקוביץ: אם אנחנו מדברים על 57 אלף עובדי מדינה, מחצית מהם הם משרד הבריאות.

הניה מרקוביץ: כאשר ניתחנו את הנתון במשרד הבריאות, וזה גם יופיע בדוח השלם, מצאנו שרוב הייצוג ההולם או רוב הייצוג במשרד הבריאות מתרכז בבתי החולים וביחידות משרד הבריאות בצפון זאת כאשר ביחידות משרד הבריאות במרכז הארץ ובדרום הייצוג ההולם שם הוא מאוד נמוך מכיוון שמדובר ביחידות עתירות כוח אדם.

הניה מרקוביץ: כרגע מרכזנו את העבודה שלנו מול היחידות האלה כי באמת להוסיף משרה לעובד ערבי ברשות החשמל זה מעלה ב-4 אחוזים את הייצוג ההולם ברשות החשמל.

דניאל גרא: לא עובד, עובד ערבי יחיד.

הניה מרקוביץ: יש להם אחד ואני מדברת על גיוס עוד אחד.

ראובן ריבלין: אז זה 50 אחוזים ולא 4 אחוזים.

הניה מרקוביץ: מתוך 25 עובדים.

אחמד טיבי: אנחנו מדברים על רשות החשמל כי בחברת החשמל יש עשרות עובדים.

הניה מרקוביץ: כמו שאני אומרת, ברשות החשמל, אם מקבלים עוד עובד, כל עובד מעלה את האחוז ברשות החשמל ב-4 אחוזים ושם לא נגיע למספר.

הניה מרקוביץ: כדאי לנו לאתר את המקומות שהם עתירי עובדים ושמצד שני יש היצע של מקצועות בשוק העבודה שיכול למלא את התפקידים וזה חלק מתוכנית העבודה.

הניה מרקוביץ: אני יכולה לומר בשמחה שמספר העובדים הערביים מכלל העובדים שנקלטים מדי שנה בשירות המדינה – העובדים שנקלטים ונשארים גם בשנה שלאחר מכן – עולה.

הניה מרקוביץ: אם התחלנו למדוד את הנתון הזה בשנת 2003, ואז היו לנו כ-4 אחוזים עובדים ערביים שנקלטים מדי שנה, אנחנו מחליפים בערך 4,500 עובדים בשנה.

הניה מרקוביץ: בשנת 2007 אנחנו כבר מתקרבים ל-9 אחוזים וזה רק מראה שהמספר ילך ויגדל כי העובדים האלה נשארים במערכת, מחליפים גם עובדים יהודיים וגם עובדים ערביים אחרים שפורשים וזה כמובן מעלה מדי שנה את מספר העובדים הערבים.

ראובן ריבלין: האם במסגרת שירות המדינה תנאי סף שהאדם צריך להיות ערבי?

הניה מרקוביץ: אלה המשרות הייעודיות.

הניה מרקוביץ: בשנת 2007 היו 124 מכרזים.

ראובן ריבלין: באיזה מקצועות?

הניה מרקוביץ: בכל המקצועות.

ראובן ריבלין: משרד המשפטים למשל עושה מכרז בו הוא מבקש שאחד מהאנשים יהיה ערבי?

הניה מרקוביץ: כן.

הניה מרקוביץ: פרקליטים ומשפטנים.

דניאל גרא: כמה מכרזים יש שהם לא מיועדים לערבים אלא בהם נדרשת ידיעת השפה הערבית?

דניאל גרא: זאת שפת מדינה, הערבים מהווים 20 אחוזים מתושבי המדינה.

דניאל גרא: אני לא מדבר על מכרז ייעודי.

דניאל גרא: קרדיולוג, אבל שהוא צריך לדעת ערבית.

חנא סוייד: פסיכולוג.

דניאל גרא: לא חייב להיות ערבי אבל צריך לדעת ערבית.

הניה מרקוביץ: אין לנו נתון כזה.

הניה מרקוביץ: עדיף לעשות את המשרה משרה מיועדת.

דניאל גרא: לא, בדיוק לא.

דניאל גרא: משרה מיועדת היא משרה צבועה, היא כאילו אתה גוי של שבת, וסליחה על הביטוי.

דניאל גרא: אני לא חושב שערבי צריך להיות גוי של שבת.

דניאל גרא: לפני שנתיים-שלוש בלונדון היה לי עניין עם רשויות החניה במרכז העיר כי חניתי לא בסדר וקיבלתי תשובה מסעיד עבדאללה מוחמד שהוא לא אנגלי מלידה.

דניאל גרא: זאת לא משרה מיועדת.

דניאל גרא: במדינת ישראל, שירות המדינה אמור לתת שירות לציבור.

דניאל גרא: 20 אחוזים מהציבור הזה הוא ערבי.

דניאל גרא: כמה משרות יש בהן נדרשת ידיעת השפה הערבית?

דניאל גרא: בואו נתחיל עם זה במקום עם משרות ייעודיות.

הניה מרקוביץ: אין לנו נתון כזה.

דניאל גרא: אם אפשר היה לקבל, זה היה עוזר.

הניה מרקוביץ: אנחנו לא נוכל להוציא נתון כזה.

הניה מרקוביץ: כפי שהנציב ציין, אחת מהמגמות שלנו היא כן לייעד משרות או כן לגייס עובדים לא במקומות בהם משרתים את האוכלוסייה הערבית.

הניה מרקוביץ: זאת אומרת, כאשר אתה בא לקבל שירות בטאבו בתל-אביב, ישב מישהו שהוא ממוצא ערבי וייתן לך שירות לא במקום מגוריו ולא למען האוכלוסייה אותה הוא משרת.

הניה מרקוביץ: קלדניות בבתי משפט, לשופטים יש עכשיו קורס לערביות, שתבאנה לעבוד כקלדניות שופטים ולא לשופטים ערביים דווקא.

אימאן קאסם סלימאן: אישה מוכה שמגיעה לבית חולים ומבקשת פסיכולוג, אין פסיכולוג שמדבר ערבית שישמע את האישה והתרגום שיינתן לא יהיה טוב.

אימאן קאסם סלימאן: היה מקרה שעברנו שלושה בתי חולים ולא מצאנו פסיכולוג דובר ערבית.

הניה מרקוביץ: זאת בדיוק המטרה שלנו במשרות המיועדות.

שמואל הולנדר: אני חושב שההערה נכונה.

שמואל הולנדר: אנחנו נבדוק את זה.

שמואל הולנדר: כמו שאנחנו למשל מחפשים דוברי רוסית במקומות מסוימים או דוברי אמהרית בביטוח לאומי, צריך שיהיו דוברי ערבית במקומות שנותנים שירות.

הניה מרקוביץ: במשרד הפנים אנחנו עכשיו ייעדנו משרות.

הניה מרקוביץ: בכל לשכה של משרד הפנים יתחיל לעבוד עובד דובר ערבית וזה אמור לגבי כל הלשכות בארץ.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: אני רוצה לפתוח את הדיון ונפתח אותו עם חברי הכנסת ודוברים אחרים שנרשמו לזכות הדיבור.

זהבה גלאון: אני מודה שרציתי לומר שאני רוצה לברך אותך על הקמת הוועדה ועל כך שאתה עומד בראשה.

זהבה גלאון: אני באמת מברכת אבל מצד שני אני מתביישת על החרפה ועל כך שאנחנו צריכים להגיע למצב שצריך להקים ועדה וזה מראה באיזה חברה אנחנו חיים ובאיזו מדינה אנחנו חיים.

זהבה גלאון: אני רוצה לברך אותך על ההתעקשות.

זהבה גלאון: זה לא היה דבר מובן מאליו שאפשר היה להקים, שקם אחמד טיבי בבוקר ורוצה להקים ועדה בענייני בדיקת הייצוג ההולם של אזרחי המדינה הערבים.

זהבה גלאון: הכנסת ניסתה לטרפד את הקמת ועדת החקירה והיו כאן מאבקים שהתקיימו חודשים על גבי חודשים.

זהבה גלאון: כאשר שומעים את גודל החרפה, די ברור למה הייתה כאן ממשלה והייתה כאן קואליציה שניסתה למנוע את הקמת ועדת החקירה.

זהבה גלאון: הייתי אומרת שזה קצת מביך שאחרי קרוב ל-60 שנים אנחנו עומדים לחגוג כאן חגיגות של 60 שנה להקמת המדינה ובעצם מה שעולה מהנתונים שנמסרו כאן היא מדיניות מכוונת של אפליה, קיפוח והדרה של אזרחי ישראל הערבים.

זהבה גלאון: צדק קודם חבר הכנסת חנא סוייד כשהוא דיבר על ההגדרה כי רק על השם ועל ההגדרה אפשר לעשות סמינריון של יום שלם.

זהבה גלאון: אני אומרת ערבים בשם כולל, למרות שאני מקבלת את כל ההסתייגויות וההבחנות שלך.

זהבה גלאון: זה קורה אחרי כל כך הרבה שנים של מדיניות מכוונת – והדגש הוא על מדיניות מכוונת – של ממשלות ישראל לדורותיהן, וצריך לקרוא לילד בשמו.

אחמד טיבי: לכן לאחת הישיבות הבאות יוזמן ראש-הממשלה כדי להעיד בפני הוועדה על המדיניות הזאת.

זהבה גלאון: הכנסת מחוקקת חוקים ובעצם השירות הציבורי – ואני לא מדברת דווקא על נציבות שירות המדינה אלא אני מדברת על השירות הציבורי בגדול – מצפצף על החוקים ואין דרך אחרת להגדיר את זה.

זהבה גלאון: כאשר אנחנו שומעים עכשיו את הנתונים שהוצגו עד עכשיו לגבי קליטה של עובדים ערביים, ואנחנו שומעים את המשימות ואת היעדים שהוצגו עד שנת 2012, נראה שאנחנו עוד רגע מדברים על הישגים.

זהבה גלאון: 112,5 משרות זה הישג וכאילו אנחנו צריכים להתייחס לזה כאל היצג כאשר אומרים לנו כאן מה הולך להיות ואיך הולכים לנתץ דעות קדומות, לשבור ולנתץ חסמים.

זהבה גלאון: אני שומעת ואני לא מאמינה שאני שומעת את הדברים שנאמרים כאן.

זהבה גלאון: מה שהכי מטריד ולדעתי הוועדה הזאת צריכה לקחת את זה בחשבון ואסור ליפול למתק השפתיים שיציגו הדוברים שיופיעו כאן מהמשרדים השונים, כי תמיד ההצהרות הן נשגבות והרטוריקה היא מצוינת והחקיקה ההצהרתית היא פנטסטית.

זהבה גלאון: אומרים שצריך לדאוג לכך שיהיה ייצוג הולם, אבל כאשר בוחנים את הפער – ונשאלו כאן שאלות במהלך הצגת הדברים – כאשר בוחנים את המצב בפועל, רואים איזה פער יש בין הרטוריקה המוצהרת לפרקטיקה.

זהבה גלאון: תמיד הממשלה מדברת על הצבת יעדים, על הגדלת תקציבים, אבל בסופו של דבר אנחנו רואים איך הציבור הערבי יושב בבית, איך נשים ערביות משכילות יושבות בבית, איך בצפון – בעילבון, בפסוטה, בחורפיש – אין בכלל סיכוי למצוא עבודה, אין מקומות עבודה, אין אזורי תעשייה.

זהבה גלאון: נשים - אני מתמקדת בנשים, אבל זה נכון לכל דבר – לומדות תואר ראשון ותואר שני, אבל הן יושבות בבית ואין להן עבודה.

זהבה גלאון: כאשר האישה מקבלת מכות והולכת לבית החולים, אין לה עם מי לדבר שם.

זהבה גלאון: לתת כאן נתונים לגבי מה עשינו, בוודאי שזה חשוב ואני לא מזלזלת בזה.

זהבה גלאון: נציגות שירות המדינה מנסה בחלקת האלוהים הקטנה שלה להציג איקס יעדים כדי לגייס יותר עובדים ערבים, אבל נאמר כאן קודם שאנשים לא ניגשים למכרזים כי אנשים חשים שזה מכור.

זהבה גלאון: אני שומעת את הדברים האלה מאנשים שאני פוגשת יום יום.

זהבה גלאון: אנשים חשים שזה משחק מכור ואין טעם, הם צריכים לעבור שורת שאלות, ואם הם לא יוצאי צבא, יש משרות שהם לא יכולים לגשת אליהן.

זהבה גלאון: שולחים אותם למלא כל מיני שאלונים ולעשות כל מיני מבחנים שמותאמים רק לקבוצות מסוימות שיכולות לעבור את השאלונים ואת המבחנים האלה וכל המערכת הזאת בנויה באופן כזה שגם אם זה לא מוצהר שמטרתו להדיר ערבים מלהיכנס לשירות הציבורי, בפועל זאת התוצאה.

זהבה גלאון: לכן אני חושבת שעומדת לפתחך אדוני יושב-ראש הוועדה משימה מאוד חשובה ומאוד מאוד משמעותית ובעיניי המשימה היא כפולה.

זהבה גלאון: המשימה הראשונה היא באמת למפות.

זהבה גלאון: יש נתונים ויושבים כאן נציגי ארגונים שאני מכירה את פועלם במשך שנים רבות.

זהבה גלאון: הנתונים קיימים ואפשר למפות ולראות מה קורה בשירות המדינה, אפשר לבחון את ממדי החרפה, אבל הדבר היותר משמעותי, מעבר למיפוי ומעבר למידע, הוא באמת הפעולה לשינוי המצב.

זהבה גלאון: אני רוצה שכל אחד מנציגי הממשלה שיבוא לוועדה ידע שאנחנו נבוא אליהם עם דין וחשבון כי אחר כך הוועדה הזאת תכתוב דוח אני מניחה או תמליץ המלצות, ואסור שגם הדוח הזה אחר כך יהיה עוד איזו אות מתה.

זהבה גלאון: חוקק חוק לייצוג הולם אבל בסוף הוא הפך להיות אות מתה בספר החוקים.

פרח ג'עפר: אני רוצה לברך על הקמת הוועדה למרות שאני מצטער שהיא הוקמה כי היה ראוי שהיא לא תהיה ועדה אלא שהביצוע של החוק יתקיים.

פרח ג'עפר: בשבוע שעבר פרסמנו דוח על הגזענות בישראל וראינו חוקים נוספים שאמורים להיות נאכפים במדינת ישראל אבל הם לא נאכפים כאשר הם קשורים להסתה לגזענות ולדברים נוספים.

פרח ג'עפר: אני לא מדבר כאן על תאונת דרכים.

פרח ג'עפר: אדוני, בוא נתחיל אצלך בנציבות.

פרח ג'עפר: מי ממונה היום על היישום של החוק הזה?

פרח ג'עפר: ערבי?

פרח ג'עפר: הוא לא ערבי.

פרח ג'עפר: אנחנו נפגשים בוועדות האלה נדמה לי בפעם השלישית, אם לא יותר, ומאז שחוקק החוק והוויכוחים שהיו בין סאלח טריף, עזמי בשארה ויוסי ביילין ואחרים ועד היום אנחנו נמצאים בתהליך של תרפיה בדיבור ולדעתי אין לכם כוונה לבצע את החוק.

פרח ג'עפר: אני לא מאמין.

פרח ג'עפר: אל תעשו סקרים של אנשים שמגיעים אליכם.

פרח ג'עפר: אני כמנהל ארגון שעוסק ביישום החוק הזה לא מאמין שאתם בנציבות רציניים ועובדים באופן רציני וסיסטמתי כדי ליישם את החוק.

פרח ג'עפר: אני חושב שהבעיה נמצאת בהתחלה אצלכם ואחר כך אני יכול להסכים אתך שהיא נמצאת במשרדים נוספים.

פרח ג'עפר: ראינו ניסיונות מהממים גם לגבי הקהילה האתיופית וגם לגבי הקהילה הרוסית.

פרח ג'עפר: אני חושב שעשיתם דברים שאפשר לציין ומציינים אותם לטובה אבל בנושא הזה אין תאונת דרכים.

פרח ג'עפר: לא במקרה מעולם לא כינסתם את הארגונים הערביים להתייעץ אתם.

פרח ג'עפר: אף פעם לא פניתם אלינו ואמרתם בואו כארגונים ערביים תייעצו לנו.

פרח ג'עפר: אני מעריך את זה שסיכוי שותפים לתהליך הזה, אבל כארגונים ערביים שעוסקים בזה, לא שותפנו.

פרח ג'עפר: חלקנו עתרו לבג"ץ בנושא הזה.

פרח ג'עפר: מעולם לא ביקשתם את דעתנו בנושא הזה.

יעקב ברגר: אתה ביקשת אותנו?

פרח ג'עפר: כן.

יעקב ברגר: מתי?

פרח ג'עפר: יש בינינו התכתבות.

פרח ג'עפר: אגב, ארגון עמית נוסף הלך לבג"ץ.

פרח ג'עפר: הגיע הזמן שאתם כנציבות תקומו ותאמרו מי מנכ"לי המשרדים שמסרבים ליישם את החוק.

פרח ג'עפר: אתם אומרים שיש חסמים, שיש נתונים והם ברורים, יש מנכ"לי משרדים ואנשים שהם מנהלי כוח אדם בתוך המשרדים שמתחמקים מיישום החוק.

פרח ג'עפר: אם זה כך, תאמרו לנו מי הם.

פרח ג'עפר: למה אנחנו מתקשים למצוא בתי חולים שיקלטו פסיכולוגים ערבים למשל?

פרח ג'עפר: למה אתם לא מחייבים את בתי החולים הממשלתיים להעסיק פסיכולוג ערבי?

פרח ג'עפר: אפשר לומר הפרטה, אבל יש דברים שאתם ציבורית יכולים לקום ולומר שהמנכ"ל הזה והזה, הגיע הזמן להדיח אותו כי הוא מסרב לקיים את החוק.

פרח ג'עפר: אתם אומרים בדיקות ביטחוניות ממושכות מדיי.

פרח ג'עפר: זה משפט סתמי.

פרח ג'עפר: יפה שגיליתם את העובדה הזאת, אבל למה אתם מרשים למצב הזה של בדיקות ביטחוניות ממושכות מדיי להתקיים?

פרח ג'עפר: למה עובדים ערבים צריכים להמשיך להיתקל בבדיקות ביטחוניות ממושכות מדיי?

פרח ג'עפר: אתם מדברים על אמון, אבל איך אני יכול להאמין למערכת כאשר היא עצמה אומרת שזה קיים?

פרח ג'עפר: אני חושב שבתוך משרדי הממשלה אתם לא פניתם לאנשים שעוסקים בתחומים האלה.

ראובן ריבלין: האם יש טענה שבאמצעות המילה ביטחון הם מסננים חלקים מהאוכלוסייה?

פרח ג'עפר: בהחלט.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שאני הבנתי את זה משום ששמעתי את זה גם במקומות אחרים.

ראובן ריבלין: כרגע צופים בנו אזרחי ישראל ורואים את הישיבה שכן יש פרוטוקול מצולם וכל מי שרוצה, רואה.

ראובן ריבלין: כאשר אנחנו דנים בנושאים שהם נושאים בהחלט בסיסיים ביחסי יהודים-ערבים במדינת ישראל, בין אזרחיה, זה דבר שהוא צריך להיאמר בצורה מפורשת, אם אתה אומר זאת, וצריך גם לתת תשובות.

ראובן ריבלין: אני גם לא מבין האם כאשר מפרסמים מכרז אומר מועמד שהוא ערבי שהוא לא ייגש למכרז כי לא יקבלו אותו למרות שהוא הכי טוב, כי אני מכיר מכרזים שהכי טוב התקבל ולפעמים הוא היה ערבי.

ראובן ריבלין: האם יש טענה שגם אם הוא הכי טוב הוא לא יתקבל?

פרח ג'עפר: נכון.

ראובן ריבלין: לשם כך קמה הוועדה ויושבת כאן.

דניאל גרא: המשנה לנציב, לפני שלוש שנים בישיבת ועדה אחרת של הכנסת, אמר שכישוריהם של המועמדים הערביים לא רק שאינם נופלים מאלה של המועמדים היהודים אלא לפעמים עולה עליהם.

פרח ג'עפר: אני מתייחס לדברים שנאמרו כאן.

פרח ג'עפר: בדיקות ביטחוניות ממושכות מדיי, המשפט מצלצל ועוברים לסדר היום.

פרח ג'עפר: אני לא חושב שכל משרה ממשלתית אמורה לעבור בדיקה ביטחונית, אבל למה הבדיקות הביטחוניות ממושכות מדיי?

פרח ג'עפר: את זה לא הבנתי.

פרח ג'עפר: במשרד התעשייה בצפון יש בחורה בשם אורה שופן והיא אחראית על תעסוקת נשים אקדמאיות מובטלות.

פרח ג'עפר: במאגר אצלה יש 200 נשים והיא שואלת אותנו למה אנחנו לא פונים לשירות התעסוקה כאשר אנחנו מחפשים עובדים.

פרח ג'עפר: אנחנו מבינים שאין תיאום בין מערכות הממשלה, שהאנשים שיושבים בתוך משרדי הממשלה שאמורים לבצע מדיניות של טיפול בבעיית האבטלה, במיוחד של נשים ערביות אקדמאיות, לא הגעתם אליהם וטיפלתם ואמרתם בואו נראה איך אנחנו מייעלים.

פרח ג'עפר: אתם יכולים לומר שיכול להיות שיש פער ביכולות, אבל עושים סדנאות, עושים קורסים.

פרח ג'עפר: אתם מוציאים מכרז לחברת השמת כוח אדם, כאשר יש את שירות התעסוקה ואתם לא מנצלים אותו.

פרח ג'עפר: אתם יוצאים למכרז ואתם לא שמים תנאי סף שהם ברורים, שהחברה שאמורה לעסוק בזה אמורה להכיר את החברה הערבית בצורה נכונה ושרוב עובדיה יהיו אנשים שיבינו את הצרכים.

פרח ג'עפר: עם כל הכבוד, לא עשיתם עד היום סקר אחד ואני לא מבין למה.

פרח ג'עפר: למה בין האנשים שאמורים לעבוד אצלכם בנציבות, למה חסכתם כסף ולא עשיתם סקר.

פרח ג'עפר: אני לא חושב שזה יותר מ-50 אלף שקלים, אבל למה חסכתם את הכסף הזה ולא עשיתם סקר מקצועי שעל הבסיס שלו תבנו תוכנית עבודה.

פרח ג'עפר: אני חושב שצריך לטפל במשרדים ספציפיים, אבל צריך לטפל בצורה שנראית כי יש דברים שיש להם השלכות.

פרח ג'עפר: משרד האוצר, יש לו השלכות.

פרח ג'עפר: הוא מחליט על תקציב המדינה, הוא מחליט על השימוש בתקציב המדינה, הוא מרכז בתוכו ידע רב.

פרח ג'עפר: משרד המשפטים, נכון, אבל משרד התעשייה, תסתכלו על הנתונים שלו.

פרח ג'עפר: משרד התעשייה מפעיל תוכניות רבות שאמורות להוריד את רמת האבטלה, האם אתם חושבים שהעובדים שנמצאים שם מכירים את המובטלים הערבים בצורה מספקת?

פרח ג'עפר: אנחנו עובדים מול אנשים במשרד התעשייה ואני אומר לכם שלצערי הם לא מכירים את האוכלוסייה אתה הם עובדים.

פרח ג'עפר: יש גופים שמוקמים על פי חוק בתקופה האחרונה.

פרח ג'עפר: בואו ניקח את משרד ראש-הממשלה, לפני שיהיה מאוחר מדיי.

פרח ג'עפר: מקימים רשות לפיתוח כלכלי לחברה הערבית.

פרח ג'עפר: אורן מגנזי לא נשמע ערבי.

קריאה: הוא עזב.

פרח ג'עפר: אבל כשהוא היה בתפקיד, השם לא נשמע ערבי.

פרח ג'עפר: הנציבות מלווה את הנציבות לשוויון בתעסוקה שמוקמת עכשיו ואני שואל אם היא שואלת את הנציבות הזאת כמה עובדים ערבים יש לה ויש לה לפחות שלושה נציבים אזוריים.

פרח ג'עפר: אני לא ראיתי שפעלתם בנושא הזה.

פרח ג'עפר: אומרים שברשות לפיתוח כלכלי לחברה הערבית יש תקציב בסכום של 130 מיליון שקלים, אבל אני אומר לכם שבשנת 2007 לא ניצלו את התקציב ועכשיו אומרים שישתמשו בו בשנת 2008.

פרח ג'עפר: כלומר, תקציב שהיה אמור להיות כל שנה, עכשיו הוא יהיה לשנתיים.

פרח ג'עפר: אתה פונה לפקידים במשרד ראש-הממשלה והם אומרים לך שלא מגישים פרוייקטים אבל כמובן רוב הפקידים הם לא ערבים, גם ברשות וגם במשרד ראש-הממשלה.

פרח ג'עפר: יש גופים שהממשלה מקימה אותם בשיטות שונות.

פרח ג'עפר: אפשר לאכוף את הדברים.

פרח ג'עפר: מודעות לאוכלוסייה הערבית, תקימו קבוצת עבודה של ארגונים ערבים ביחד עם הארגונים היהודים.

פרח ג'עפר: אנחנו לא מתכוונים לשחק את המשחק של תרפיה בדיבור, ואני אומר את הדברים מתוך כאב.

פרח ג'עפר: יש מצב שאתה בא ומדבר, אבל שום דבר לא קורה.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לומר שלא מתקבל על הדעת שהדוגמה שניתנה כאן על ידי הגברת לגבי מרכז רפואי שמשרת את המגזר הערבי ולא יהיה בו פסיכולוג או מישהו שדובר את השפה הערבית.

ראובן ריבלין: הוא לא משרת רק את המגזר הערבי אלא משרת גם את המגזר הערבי.

יצחק אהרונוביץ': אני יכול לתת לך כדוגמה את כפר סבא או את חדרה או נהריה, זה לא חשוב.

יצחק אהרונוביץ': אני מדבר על מרכז רפואי שמשרת גם ערבים ולא יתכן שלא יהיה אדם שיבין את השפה ויוכל לתת את הטיפול.

יצחק אהרונוביץ': הייתה החלטת ממשלה להגיע ל-10 אחוזים עד 2012.

יצחק אהרונוביץ': אני לא מבין למה החלטה כזאת תופסת מגזרים כמו מגזר דרוזי או מגזר צ'רקסי שהם משרתים ותורמים למדינת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': אני לא מבין את זה.

יצחק אהרונוביץ': למה צריך לעשות את ההפרדה ושהם לא יהיו בהתאם ליחסם וגודלם באוכלוסייה?

יצחק אהרונוביץ': אני אומר מעבר לזה.

יצחק אהרונוביץ': אני לא מקבל את ה-10 אחוזים אלא אני אומר שגודלם באוכלוסייה כאן הוא 20 אחוזים וצריך לתת להם את ה-20 אחוזים בהתניה שימלאו את כל חובותיהם למדינה.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את הדברים בצורה גלויה ומתכוון לדוגמה לשירות לאומי, לשירות צבאי או כל דבר אחר, אבל שיקבלו את מלוא הזכויות.

יצחק אהרונוביץ': אמרתי לגבי הדרוזים והצ'רקסים שאני לא מבין למה הם נכנסים לקטגוריה הזאת ואני חושב שהם צריכים להיות כמו כל מגזר אחר.

יצחק אהרונוביץ': לגבי המגזר הערבי, כל מי שתורם למדינת ישראל וממלא את חובותיו, שיקבל את המשרה במדינת ישראל ואין הפרדה ואין אפליה.

יצחק אהרונוביץ': כאן אנחנו עכשיו יוצרים מחנות או חלקים באוכלוסייה שלא עושים ולא תורמים ואחר כך הם רוצים לקבל את הזכויות, אבל אני אומר בואו תעשו ותתרמו.

יצחק אהרונוביץ': אתה לא חייב לעשות שירות צבאי, אבל תתרום לבית החולים ולקהילה, ואז תקבל את אותם מספרים ואת אותו יחס בשירות המדינה.

אחמד טיבי: מקובל בדמוקרטיות שזכויות הן לא תלויות בחובות, לרבות לא השירות הצבאי או תחליף לו.

אחמד טיבי: לחילופי חילופין, אנא ראה את העדה הדרוזית והצ'רקסית שכן משרתות ובכל זאת סובלות מתת ייצוג.

יצחק אהרונוביץ': אכן זה חמור.

אחמד טיבי: אם כן, הסיבות הן לא אלה שאתה מציין אלא הן נעוצות בהחלטה על אפליה.

דניאל גרא: גם יהודים חרדים שלא תורמים.

ראובן ריבלין: לאו דווקא יהודים חרדים אלא כל היהודים שלא תורמים.

יאסר עואד: אני מאוד מברך על הקמת הוועדה שאכן הגיע הזמן להקים אותה.

יאסר עואד: זה נכון שאנחנו משתפים פעולה עם הנציבות ואני מודה לנציבות על שיתוף הפעולה.

יאסר עואד: הנתונים כמובן מדברים בעד עצמם.

הניה מרקוביץ: אמרו שאנחנו לא קוראים לארגונים להתייעצות.

יאסר עואד: אתנו כן מתייעצים.

זהבה גלאון: יכול להיות שמתייעצים אבל אין תוצאות.

יאסר עואד: דובר כאן על תנאי מקדים של ידיעת השפה הערבית.

יאסר עואד: אני מבקש עובדים ערביים במקומות העבודה שם יש ריכוזים של האוכלוסייה היהודית.

יאסר עואד: אני לא מבקש את מה שנקרא איוש שפה ערבית אלא אני רוצה עובדים ערבים בתוך המוסדות שמשרתים גם את האוכלוסייה היהודית וזה ה-א'-ב' של הייצוג.

יאסר עואד: הנציבות ביכולות שלה היא מאוד מוגבלת.

יאסר עואד: יש תופעה שקיימת במשרדי הממשלה וביחידות הסמך שלה, ובמיוחד ביחידות הסמך שלה, והיא כאשר מקיימים מכרזים פנימיים.

יאסר עואד: במחוז הצפון למשל, שם 52 אחוזים הם ערבים, מקיימים מכרזים פנימיים ומנציחים את מה שקיים כבר 60 שנים.

יאסר עואד: הם לא קשורים למדיניות הממשלה, לא קשורים לחוקים ולא קשורים לשום דבר, אף אחד לא בודק אותם ואף אחד לא יכול לבדוק אותם, ועל הדבר הזה צריך לתת את הדעת.

אחמד טיבי: למרות הקרבה הגיאוגרפית.

יאסר עואד: בדיוק.

יאסר עואד: במחוז הצפון של משרד השיכון, שם עובדים בסך הכל שני עובדים ערבים ואנחנו מדברים על 52 אחוזים ערבים שמתגוררים במחוז הזה.

יאסר עואד: במקום הזה תת הייצוג זועק לשמים.

יאסר עואד: שם מקיימים מכרזים פנימיים רבים, כאשר לא תמיד לנציבות יש שליטה עליהם.

יאסר עואד: לכן האנשים שם צריכים לתת את הדעת, את הדין ולהסביר למה הם מנציחים את השיטה כבר במשך 60 שנים.

חנא סוייד: זה בעצם עונה על השאלה לגבי הקרבה הגיאוגרפית.

חנא סוייד: גם קיים גם כאשר זה קרוב וזה ליד הבית.

יאסר עואד: נכון.

יאסר עואד: נקודה נוספת שחשוב שהוועדה תיתן את הדעת עליה היא מה שנקרא מבחני המיון.

יאסר עואד: היום בעולם העסקי יש דבר שנקרא דייברסיטי והוא מקבל תאוצה בסקטור הפרטי שהוא המוביל של הכלכלה העולמית.

יאסר עואד: יש מכונים שהבינו את הנושא ועכשיו מתאימים את המבחנים שלהם לדייברסיטי, למבחנים רגישי תרבות, אבל הדבר הזה עדיין לא קיים במשרדי הממשלה.

יאסר עואד: אני חושב שמשרדי הממשלה צריכים לקחת את זה בחשבון וצריכים להכניס את השינויים האלו ולעדכן את המבחנים שלהם.

יאסר עואד: גם האנשים הממיינים צריכים להיות מהאוכלוסייה הערבית.

יאסר עואד: לגבי שירות התעסוקה.

יאסר עואד: שירות התעסוקה כבר לא נתפס באוכלוסייה הערבית כשירות שנותן שירות כדי למצוא עבודה, ואת זה צריך להבין.

יאסר עואד: שירותי התעסוקה נתפסים בקרב האוכלוסייה הערבית – ואני אומר זאת על סמך מחקרים וסקרים שאנחנו עושים – כמקום אליו צריך ללכת, להירשם ולקבל הבטחת הכנסה כאשר לא עובדים.

יאסר עואד: המקום לא נשמע כמקום למציאת עבודה ולכן גם אם פונים אליו, לא מקבלים תשובה.

יאסר עואד: כאשר פניתי אליו לקבל נתונים, הנתונים שקיבלתי לגבי האקדמאים הערבים הם קטסטרופאליים ואין להם קשר למציאות.

יאסר עואד: יש נתונים וצריך להסתכל עליהם ואני מדבר על נתונים של נציבות שירות המדינה או נתונים שקיימים אצלנו במאגר ענקי.

יאסר עואד: כמובן צריך שחברת ההשמה תצליח ותעזור באיתור האנשים כי החסם הפסיכולוגי עליו אנחנו מדברים הוא חסם פסיכולוגי בקרב אקדמאים ערבים שלא ניגשים לשירות המדינה.

יאסר עואד: אנחנו בדקנו את הנושא גם בקבוצות מיקוד וגם כאשר אנחנו יושבים עם כל הסטודנטים בכל האוניברסיטאות והם אומרים שהם לא ניגשים כי הם חושבים שזה מכור וחבל על הזמן.

יאסר עואד: אין סיבה בעולם שהיום נאמין שנציבות שירות המדינה או משרדי הממשלה כן רוצים ערבים.

יאסר עואד: לא רק זה, אלא אנשים שניגשים למכרזים הייעודיים, מה שקורה במחוזות, כאשר זה מיועד לאוכלוסייה הערבית, המנהלים שם דוחים את הערבים עד שהם מתייאשים ואז מחליפים את המשרה ונכנסים למשרה הזאת אנשים מהאוכלוסייה היהודית, ויש לנו דוגמאות לכך.

אחמד טיבי: יש כמה מקרים גרוטסקיים שהם גם מייצגים קונספט.

אחמד טיבי: במשרד הדתות יש מחלקה לשירותי דת איסלאמים.

אחמד טיבי: עד לאחרונה – אני לא יודע מתי זה השתנה אבל כנראה זה השתנה – האחראית

אחמד טיבי: על שירותי דת איסלאמים במשרד הדתות הייתה אישה יהודיה למחרות התביעה החוזרת ונשנית של רבים שלפחות במקרה הקלאסי הזה יהיה ערבי.

אחמד טיבי: כאמור, זה השתנה אבל זה היה כל כך צורם.

שמואל הולנדר: אכן, זה השתנה.

ראובן ריבלין: אני חושב שהוועדה הזאת הוקמה ובמידה רבה בניגוד לרצון שלא להקים אותה משום שאנחנו בתוך החברה בישראל נמצאים בבעיה שאנחנו לפעמים מנסים להתעלם ממנה.

ראובן ריבלין: אני אומר במלוא גילוי הלב, אני ממש מתנצל בפניכם, שאף פעם לא הייתי סוציאליסט ולכן לא יכולתי להיות אף פעם פטרון.

ראובן ריבלין: לכן אני לא מדבר מנימה פטרונית אלא מנימה של אותו ציוני, אזרח ישראל, שחושב שמדינת ישראל תוכל להתקיים רק אם תהיה מדינה בעלת אופי יהודי ויחד עם זאת היא תהיה מדינה דמוקרטית במלוא מובן המילה ובלי הנחות.

ראובן ריבלין: הקונפליקט הוא קונפליקט שמכה בנו ומביא לפערים בלתי נסבלים שהם מוכיחים בעליל שאין שיתוף למעשה של החברה הערבית במערכת השלטונית בישראל.

ראובן ריבלין: במערכת הציבורית, לא במערכת השלטונית, אבל השלטון הוא שקובע אותה מדי פעם בפעם.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שלא יהיה שלום באזורנו אם לא יהיה קודם כל שלום בין אזרחינו וצריכים למצוא מי אשם במה ולומר בצורה המפורשת ביותר שאנחנו כרוב – המגזר היהודי במדינת ישראל, שהוא הרוב – צריכים לקבל בהבנה מלאה ומתוך הערכה לדמוקרטיה שכל אזרח הוא נאמן למדינה וכל חובת הוכחה על היפוכו של דבר היא על הציבור.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו לא יכולים לגרום למצב שבו אנחנו נעשה את החשש המלווה אותנו מדי יום ביומו מפני חבלה או מפני רצון להתריס נגד קיומה של המדינה כמדינת ישראל על פי הגדרתה.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים לעשות בחשש הזה קרדום לחפור בו.

ראובן ריבלין: הקרדום לחפור בו הוא פעמים שאנחנו דורשים מהמגזר הערבי לעשות דברים שהוא לא צריך לעשות אותם כאזרחים והוא זכאי, כפי שכל אזרח זכאי, לזכויותיו ובלבד שהוא רוצה את קיומה של המדינה.

ראובן ריבלין: אני לא מתעלם מצורך קיומי לבדוק לפעמים נושא ביטחוני כאשר יש משרה שהיא יכולה להביא לידי מצב שבו אנחנו נמצא את עצמנו באיזשהו ניגוד אינטרסים בין טובת המדינה לבין רצונות כאלו ואחרים של אחד מהאזרחים המפרש את טובת המדינה על פי דרכו.

ראובן ריבלין: אבל לא יכול להיות שבדיקות ביטחוניות כאלה ואחרות יימשכו זמן רב משום שאז אנחנו מביאים לידי מצב בו אחרי 60 שנים יצרנו פערים כאלה שקשה הגישור בין יהודים וערבים במדינת ישראל, ובלי הגישור בין יהודים וערבים במדינת ישראל לא יהיה לנו שום סיכוי להביא לגישור בינינו לבין שכנינו על מנת שנוכל באמת לחיות סוף סוף, אחרי 200 שנים, חיים נורמליים בארץ הזאת.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב אדוני היושב-ראש שהוועדה הזאת צריכה להיות רצינית.

ראובן ריבלין: היא לא יכולה להתעלם מהבעיות של מדינת ישראל וכאשר צריך בדיקה ביטחונית, הבדיקה הביטחונית תיערך, אבל הבדיקה הביטחונית תיערך כדי באמת להיות בטוחים שאנחנו לא נמצאים במצב ובסד.

ראובן ריבלין: אני מקבל בהבנה שחברי הכנסת הערביים לא שרים את התקווה.

אחמד טיבי: נראה לך שבדיקה ביטחונית שאורכת שמונה חודשים היא סבירה?

ראובן ריבלין: לפי דעתי שמונה שבועות היא לא סבירה.

אחמד טיבי: שמונה חודשים לקבלת עובדת בכנסת, לאחרונה זה היה אורך הזמן של בדיקה ביטחונית.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מתי זה היה.

ראובן ריבלין: לא בדקתי.

אחמד טיבי: לפני כמה חודשים.

אחמד טיבי: שמונה חודשים השב"כ עיכב מתן חוות דעת ביטחונית על עובדת בכנסת.

ראובן ריבלין: אני יודע שהיו מכרזים בכנסת בהם השתתפו ערבים והבדיקה נערכה, אבל בגלל הלחץ של אותו ראש מערכת, היא יכולה להסתיים מהר.

ראובן ריבלין: אני בטוח שכאשר חבר הכנסת אהרונוביץ היה מפקד במשטרה, הוא היה עושה את הבדיקות כהרף עין, כן או לא, ובזה היה נגמר העניין.

יצחק אהרונוביץ': למה להיתפס לבדיקה ביטחונית?

יצחק אהרונוביץ': אתה לוקח מקרה אחד.

אחמד טיבי: זה צוין כאחד החסמים.

אחמד טיבי: נציב שירות המדינה ציין את זה כאחד החסמים לתת-ייצוג.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לך שלא כל בדיקה מגיעה לשב"כ ואני אומר לך את זה באחריות.

יצחק אהרונוביץ': לא צריך להאשים את השב"כ בכך.

אחמד טיבי: אני לא יודע מי עוד בודק בדיקה ביטחונית.

קריאה: הערבים לא יודעים מי בודק.

אחמד טיבי: הדוגמה הזאת שנתתי היא דוגמה לעיכוב של השב"כ במשך שמונה חודשים.

ראובן ריבלין: גם היהודים, למרות שהם סובלים מפרנויה, לפעמים יש להם ממה לפחד.

ראובן ריבלין: זה באמת דבר שולי אבל הוא מיקרו-קוסמוס שנוגע בעיקר ומביא לידי תירוצים באיזה שהן תשובות מצד הרוב היהודי מדוע הוא יכול להביא לידי מצב שהוא בלתי נסבל לחלוטין.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב שהוועדה הזאת צריכה לגעת בכל אותן נקודות כואבות, האם באמת נערכות בדיקות מכוונות כדי ליצור מצב של משת"פים לדוגמה.

יצחק אהרונוביץ': אין דבר כזה.

ראובן ריבלין: אנחנו נבדוק זאת.

ראובן ריבלין: אנחנו נשאל מדוע וכמה במכרזים כלליים יתקבלו אזרחים ערביים כאשר בעליל אתה רואה את כישוריהם ואת יכולותיהם והאם הדבר לא קשור במנכ"לי המשרדים, האם הוא לא קשור בראשי המערכת, בשרים, האם במבחן התוצאה – כפי שאומרת חברת הכנסת זהבה גלאון – אנחנו נמצאים במצב בו שום תירוץ ושום עניין לא יכול להביא לידי הבנה של המצב כפי שהוא אלא אם כן הוא מכוון, חלילה.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב שעבודתנו היא רבה בעניין זה.

ראובן ריבלין: עבודתנו היא רבה ואנחנו צריכים לגעת בכל הנקודות הכואבות לצד הזה ולצד האחר.

ראובן ריבלין: אני מציע שלא נדבר על בני מיעוטים אלא נדבר על יהודים וערבים.

ראובן ריבלין: ערבים הם מי ששפת הלאום שלהם היא ערבית והם יכולים להיות בני דת שונים.

ראובן ריבלין: נראה איך אנחנו יכולים באמת בוועדה זאת לעזור למערכת השלטונית שמתחלפת ובדמוקרטיה שלנו שהיא לא קלה אבל היא מוכיחה את עצמה שבכל הקשיים אנחנו נשארנו דמוקרטיה, ואיך אנחנו יכולים ליצור מצב בו אנחנו לא נבחין בין אזרח לאזרח בגלל לאומיותו אלא בגלל ההשתתפות שלו בתוך המערכת.

ראובן ריבלין: שלא תהיינה אי הבנות, יש גם הרבה יהודים שלא מקיימים את מחויבויותיהם למדינה והמדינה לא עושה להם חשבון כזה או אחר וחוץ מאשר רשיונות נהיגה או קבלה לשירות הציבורי שהוא מותנה לפעמים בשירות כזה או אחר, אנחנו בהחלט חושבים שצריך לבטל כל הבחנה – אני לא מדבר על אפליה שהיא יכולה להיות גם בעליל מוכחת - בין יהודים לערבים.

אחמד טיבי: האמת היא שצוינו כאן

אחמד טיבי: מספר חסמים חשובים וחלקם דרך השקף של נציבות שירות המדינה וחלקם באמצעות הדוברים, כאשר האחד מהם הם המכרזים הפנימיים שיאסר דיבר עליו.

אחמד טיבי: הנושא השני שלא עלה בשקף, כאשר למרות שהחוק אוסר למשל על התניה בשירות צבאי, יש – גם חברת הכנסת גלאון ציינה זאת – העדפות גם אם הן לא כתובות באופן מובהק לגבי יוצאי צבא.

אחמד טיבי: זה לא חוקי אבל זה קיים וזה מהווה חסם רציני.

אחמד טיבי: אני זוכר שבבנק ישראל פעם פרסמו משרות לסטודנטים, מה שקרוי מוני כספים, אלה שסופרים את השטרות, ואז קיבלתי תלונה דווקא של אחד מעובדי הבנק שאמר לי שבמכרז הזה כתוב שאחד מתנאי הקבלה הוא שירות בצבא.

אחמד טיבי: אז שאלתי את הנגיד אם אצלם סופרים כסף תחת אש.

אחמד טיבי: זה בוטל אבל מאז לא עלה מספר הערבים שמועסקים בבנק ישראל.

נאילה עואד: אני מברכת על הקמת הוועדה, על אף שחבל להקים ועדה כזאת על מנת לחקור בסופו של דבר את האפליה וההדרה של ממשלת ישראל בכל העניין של מעמדה של החברה הערבית.

נאילה עואד: אני כן רוצה להביא את קולן של הנשים הערביות.

נאילה עואד: אנחנו מדברות על נשים בכלל ועל נשים ערביות במדינה שהן חלק ממיעוט שיש הדרה ואפליה נגדו והוא גם חלק מחברה שמפלה את הנשים כנשים.

נאילה עואד: כאשר שמעתי את החסמים מפי המשנה לנציב שירות המדינה הרגשתי כמו אישה מוכה, שבסופו של דבר מאשימים אותה ואומרים שהנשים לא מגיעות משום שהן פוחדות.

נאילה עואד: אני מאמינה שיש חסמים כאלו.

נאילה עואד: הבעייתיות שלנו היא כאשר אנחנו מדברות על 40 אחוזים מהנשים האקדמאיות שהן מובטלות.

נאילה עואד: אני לא יודעת אם אני מכירים את הנתון הזה.

נאילה עואד: חוץ מזה ש-40 אחוזים מהנשים האקדמאיות הערביות מובטלות, רק 1,92 אחוז עובדות בשירות המדינה.

נאילה עואד: אם אנחנו מדברים על הפיזור הגיאוגרפי והמרחק הגיאוגרפי אפילו במשרות שהן כן בצפון והן לא מאוישות על ידי נשים וגברים ערביים, אני כן אומרת שצריך לדאוג לנושא.

נאילה עואד: אחד החסמים החשובים הוא נגישות המודעות והפרסומים של המשרות בשירות המדינה ואני שואלת איפה זה מופיע.

אחמד טיבי: אני ארחיב את השאלה ואשאל האם אתם עושים חיפוש אקטיבי, כלומר, פרסום בערבית, פנייה לחברות וכדומה?

נאילה עואד: לכן אני אומרת שצריך קודם כל לדאוג לפיזור גיאוגרפי נאות ולהקצאת מחצית המשרות לנשים הערביות.

אחמד טיבי: או יותר.

נאילה עואד: או יותר, אבל לפחות להקצות את המשרות.

נאילה עואד: צריך לבנות תוכניות הכשרה והשתלמויות להשמה.

נאילה עואד: אני חושבת שחברת השמה זה רעיון טוב מאוד אבל צריך לממש את זה ולדאוג שגם האחראים על חברת ההשמה לגבי החברה הערבית יהיו ערבים ושהם יהיו מאותה חברה כי הן כן יודעים מה החסמים החברתיים שעומדים בפני נשים ערביות וגברים ערבים והם יכולים להתמודד אתם.

נאילה עואד: כאשר יש עודף משרות ועודף הכשרות בחברה הערבית, לטעמי, כעמותת נשים נגד אלימות, אני אומרת שיש משרות פנויות ולא מאוישות בחברה היהודית ואם כן, למה לא לקחת נשים ערביות וגברים ערבים למשרות האלה שמיועדות לחברה היהודית ובכך ייכנסו לשוק העבודה.

נאילה עואד: מערכת החינוך לא שייכת לנציבות שירות המדינה אבל אנחנו יודעים – וחבר הכנסת חנא סוייד דיבר על כך – ש-15 אלף מורים מובטלים בחברה הערבית ואנחנו יודעים שבחברה היהודית יש משרות שהן לא מאוישות.

נאילה עואד: אם זה המצב, למה המורים הערבים לא ייקלטו במשרות האלה שמיועדות ליהודים וכך לא תהיה אבטלה בקרב המורים הערבים?

אחמד טיבי: ערבי ילמד ביולוגיה בבית ספר.

נאילה עואד: למה מורה יהודי צריך ללמד את השפה הערבית?

נאילה עואד: רצון פוליטי בקרב גורמים ממשלתיים לשיתוף פעולה, הן עם גורמים בחברה האזרחית והן עם אנשי מפתח בחברה שלנו יתרמו לבניית תוכנית מערכתית כי כאן צריך לטפל באופן מערכתי.

נאילה עואד: אני חושבת שלא צריך רק לקיים התייעצויות אלא על שותפות בבניית תוכנית הולמת לצרכיה של החברה הערבית ובמיוחד לצורכיהן של הנשים הערביות.

חנא סוייד: אני רוצה להדגיש שכאשר אנחנו מעלים את העניין של הייצוג ההולם, הרי לא מדובר כאן בקפריזה או ברצון להרגיז.

חנא סוייד: אנחנו מדברים קודם כל על זכות ועל אינטרס חשוב מאוד.

חנא סוייד: הייצוג העולם הוא לא מספרים, אריתמטיקה ואחוזים אלא זה גם חיים, זה גם מצב סוציו-אקונומי, זאת קידמה של משפחה ושל אנשים.

קריאה: זה גם שיתוף פעולה.

חנא סוייד: זה גם אינטגרציה וגם הרגשה טובה.

חנא סוייד: כל זה קיים בעיקר כאשר אנחנו מדברים על זכות.

חנא סוייד: לכן חשוב לזכור את העניין הזה כל הזמן ולראות את ההשלכות שלו.

חנא סוייד: זה נושא שהוא מחולל, הוא נושא גנרי, זה לא איזושהי תמונה בזמן מסוים ומספר נתון אלא זה משליך על כל ההיבטים בחיים.

חנא סוייד: אם אנחנו מדברים על כ-60 אלף משרות בשירות הציבורי, ונניח שאנחנו מדברים על 15 אחוזים אוכלוסייה ערבית, ואנחנו נגיע לייצוג הולם, הרי שנגיע ל-9,000 עובדים ערבים במערכת הציבורית.

חנא סוייד: אני אומר לכם שלפי מחקר שנעשה בכנסת יש 12 אלף מורים ערבים מובטלים.

חנא סוייד: בואו נראה ונתאם את הציפיות שלנו מהעבודה הזאת למרות החשיבות שלה כמובן.

חנא סוייד: כאן אני רוצה לעבור למסקנה שלי ולבקשה שלי מיושב-ראש הוועדה איך אנחנו מנחים את עבודת הוועדה.

חנא סוייד: מצד אחד חשוב מאוד להשיג את הייצוג ההולם כמטרה בפני עצמה, ככלי לאינטגרציה, לשיפור, לעוד הכנסות ולתעסוקה, אבל אנחנו לא צריכים לשכוח את ההיבטים האחרים.

חנא סוייד: לפני שאני עובר להיבטים האחרים אני רוצה לבקש מאנשי הנציבות.

חנא סוייד: אני חושב שנאה דורש, נאה מקיים.

חנא סוייד: אני לא חושב שאתם תוכלו לקיים את השליחות שלכם בכך שאתם תהיו כלב השמירה בעניין הזה כאשר אתם עצמכם לוקים בחסר בעניין הזה.

שמואל הולנדר: דווקא פעלנו הרבה.

חנא סוייד: בשורה התחתונה אני חושב שעדיין אתם נדרשים לבוא בידיים נקיות למשרדי הממשלה ולומר להם שאתם עשיתם זאת ולבקש גם מהם לעשות זאת.

חנא סוייד: במידה שאתם לא עושים זאת, כל הזמן יעלה סימן השאלה לגביכם.

ראובן ריבלין: אחד מסגני נציב שירות המדינה יהיה ערבי.

חנא סוייד: למה לא?

הניה מרקוביץ: בנושא הייצוג ההולם, גייסנו לפני כחצי שנה עובד והוא יושב כאן, נאדר אלקאסם והוא עוסק בנושא הייצוג ההולם.

הניה מרקוביץ: כל הדוחות וכל הדברים שהוצגו כאן היום זאת העובדה הפורייה שלו.

הניה מרקוביץ: חלק מהארגונים שיושבים כאן סביב השולחן כבר נפגשו אתו והוא נפגש אתם והוא מבקר.

הניה מרקוביץ: הוא לא עוסק רק בייצוג הולם אלא הוא עוסק גם בתנאי שירות לכלל עובדי המדינה כי נאה דורש, נאה מקיים.

הניה מרקוביץ: הוא עוסק בבקרה על תנאי שכר של עובדי מדינה, אבל חלק מהמטלות שלו זה ייצוג הולם ובייצוג הולם יש לנו שלוש קבוצות – האתיופים, אנשים עם מוגבלות והערבים, חוץ מנשים שיש להן ייצוג אחר אבל זה לא אצלי.

הניה מרקוביץ: זה רק כדי לסבר את האוזן בנושא הייצוג ההולם.

הניה מרקוביץ: בנציבות שירות המדינה כרגע יש מכרזים טריים פתוחים לשש משרות בנציבות שירות המדינה.

הניה מרקוביץ: יש לנו כרגע ארבעה עובדים ערביים אבל אנחנו מגייסים עוד שישה וביניהם – ואני פונה לכל הארגונים שיושבים כאן לעזור לנו לגייס – פסיכולוג שיעסוק בנושא בחינות ההתאמה לשירות המדינה.

הניה מרקוביץ: יש משרה כזאת בלוח המודעות של המכרזים וכל היושבים כאן יודעים היכן המכרזים שלנו מתפרסמים.

הניה מרקוביץ: אנחנו מאוד נשמח אם ישלחו לנו מועמדים למשרה הזאת.

ראובן ריבלין: המבחנים לציבור הערבי יכולים להיות בשפה הערבית?

הניה מרקוביץ: בין היתר, אבל אנחנו מדברים על התאמה.

ראובן ריבלין: למשל, הנציב הוציא מתחת ידיו את האישור שהעולים החדשים מרוסיה ייבחנו ברוסית.

הניה מרקוביץ: עד שלוש שנים.

הניה מרקוביץ: בסוף השנה נגיע ל-10 עובדים.

יאסר עואד: יש מבחני התאמה בערבית של הנציבות?

הניה מרקוביץ: אני לא רוצה להביע דעה.

יאסר עואד: זה לא להביע דעה.

יאסר עואד: יש או אין?

יאסר עואד: יש מבחנים בערבית?

הניה מרקוביץ: אין.

יאסר עואד: שלא לדבר על התאמה.

הניה מרקוביץ: אנחנו מגייסים כרגע פסיכולוג שיעסוק בזה.

יאסר עואד: היום עובדתית אין.

הניה מרקוביץ: יש מועמד אחד.

חנא סוייד: לגבי הפסיכולוגים, אני חושב שזאת פרשה בפני עצמה כאשר אנשים שצריכים שירות פסיכולוגי בבתי החולים והם נדרשים לדבר בעברית והם לא יודעים לדבר עברית בכלל, על אחת כמה וכמה כאשר הם צריכים לתאר את רגשותיהם וכולי.

חנא סוייד: זאת פרשה בפני עצמה.

חנא סוייד: בקשר להיבטים האחרים שאני מבקש מיושב-ראש הוועדה לדאוג שהוועדה תתייחס אליהם.

חנא סוייד: אני מבין שלפי מה שאנחנו מדברים כאן, אנחנו לא מדברים על כך שבחברת חשמל כמעט ואין עובדים ערבים.

חנא סוייד: בתי החולים של קופת החולים, הם לא במנדט שלנו.

חנא סוייד: בתאגידי ביוב ומים שמקימים כרגע, אנחנו לא מדברים על זה.

אחמד טיבי: במנדט של הוועדה הכל נכנס.

אחמד טיבי: הנציב התייחס לדברים שהם בתחום סמכותו בלבד.

אחמד טיבי: כל הנושאים שציינת, הם בתחום סמכות הוועדה.

חנא סוייד: רציתי להיות בטוח בכך.

חנא סוייד: ברור שעם 9,000 עובדים אנחנו לא פותרים את זה.

אחמד טיבי: זה רק לגבי הישיבה הזאת.

חנא סוייד: אני מאוד מדגיש את החשיבות שאנחנו ניגע בדיוק בנקודות ובמקומות האלה.

יאדס ברי: אני ראשד המחלקה לפרמקולוגיה ועד לפני מספר חודשים הייתי גם יושב-ראש ועדת הקבלה לבית הספר לרוקחות באוניברסיטת בן-גוריון בבאר-שבע.

יאדס ברי: אני מצטרף לברכות על חשיבות הוועדה.

יאדס ברי: אחד החסמים שהוזכרו היה שחסרים אנשי מקצוע אקדמאים בתחומים מסוימים, כאשר בתחומים אחרים יש עודף.

יאדס ברי: אני מבין שאתם רוצים פסיכולוג גם לבית החולים וגם לנציבות וגם צריכים 750 אחיות במגזר הבדואי, שם הבעיה עוד יותר חמורה.

יאדס ברי: בבית חולים סורוקה יש אולי שניים או שלושה בדואים שמועסקים בו, באוניברסיטת בן-גוריון שהיא דוגלת בשוויון באקדמיה, גם שם המספר מאוד מוגבל.

יאדס ברי: מאיפה תביאו את הפסיכולוג הזה?

יאדס ברי: נביא אותו מסוריה או מלבנון?

ראובן ריבלין: כמה מאושפזים נמצאים בבית החולים סורוקה מדי יום?

יאדס ברי: אתה תזדעזע לשמוע ש-80 אחוזים מהילדים שמאושפזים במחלקות הילדים אלה הם ילדים בדואים.

ראובן ריבלין: אני אף פעם לא שואל שאלות בלי לדעת את התשובה עליהן.

יאדס ברי: 80 אחוזים מהמאושפזים במחלקת ילדים בבית החולים סורוקה הם ילדים בדואים כאשר אוכלוסיית הילדים של הבדואים בנגב היא רק 21 אחוזים.

יאדס ברי: 95 אחוזים מהאחיות הן לא ערביות מקומיות.

קריאה: גם בטיפת חלב של האוכלוסייה הבדואית יש אחיות יהודיות.

יאדס ברי: לפני שאני נותן את הפתרון, אני רוצה להדגיש עוד נקודה.

יאדס ברי: במשך 5-10 השנים הבאות יהיה מחסור אדיר ברופאים גם במגזר הערבי ויש קולות שמתכננים להביא תאילנדים וסינים ולהסמיך אותם כך שיהיו מנתחים בישראל וזאת כאשר יש לנו בסביבות 250 בוגרי רפואה באיטליה, רומניה ומקומות אחרים שעדיין מחכים לעבור את מכשול בחינות ההסמכה במשרד הבריאות.

יאדס ברי: קלינאיות תקשורת.

יאדס ברי: מישהו חשב פעם מאיפה תביאו אותן?

יאדס ברי: הרי המוסדות בארץ צריכים לייצר אותם וצריך שיהיו כאן בוגרים.

יאדס ברי: תנאי הקבלה שקיימים היום ומבחני המיון החדשים הם כאלה – ותרשמו זאת לפניכם – שיגרמו לכך שבעוד 4 שנים כמעט לא יהיו סטודנטים ערבים לרפואה באוניברסיטאות.

יאדס ברי: כאשר מדברים בקלינאיות תקשורת, רוצים שהגיל יהיה גיל 20 ותוצאת המבחן הפסיכומטרי תהיה 750.

יאדס ברי: במגזר הבדואי עד היום אין אף אחד שקיבל 650 במבחן הפסיכומטרי.

יאדס ברי: רוצים שגיל 20 יהיה הגיל של המבקשות ללמוד בבית ספר לסיעוד.

יאדס ברי: תמותת תינוקות – 80 אחוזים מהילדים במחלקות ילדים מאושפזים הם בדואים.

יאדס ברי: הפתרון הוא צוות רפואי מקומי.

יאדס ברי: אתם מביאים את הנציב ואומרים לו שרוצים פסיכולוג, מאיפה נביא לכם אותו?

יאדס ברי: צריך ללכת באופן הוליסטי ולשנות את תנאי הקבלה.

יאדס ברי: אין פסיכולוגים מובטלים ערבים אלא יש מחסור בפסיכולוגים ויש מחסור בקלינאי תקשורת, והכל בגלל החסמים.

יאדס ברי: כאשר אנשים יצאו ללמוד בחוץ לארץ וחזרו לארץ, הם צריכים לעבור בחינות הסמכה.

ראובן ריבלין: אולי תנאי הקבלה צריכים להשתנות.

יאדס ברי: בדיוק.

אחמד טיבי: אנחנו נזמין לישיבה אחרת את ראשי האוניברסיטאות.

יאדס ברי: לגבי קלינאי תקשורת.

יאדס ברי: לפני כמה שנים הזמינו אותי באופן בהול לבית חולים סורוקה כדי לעזור לתרגם לקלינאי תקשורת שעושה מבחן בהפרעות תקשורת לילד בדואי בן 4.

יאדס ברי: יש לו חוברת והוא הראה לו ציורים והילד צריך לומר מה הציורים האלה.

יאדס ברי: הוא הראה לו פיל, ג'ירפה והילד אמר שהוא לא יודע מה זה.

יאדס ברי: אני מתרגם.

יאדס ברי: האימא העירה את תשומת לבי ואמרה לי שהוא בחיים לא ראה את הדברים האלה וביקשה שיראו לו עז, תרנגולת, גמל, כבש, אבל לא, מראים לו ג'ירפה ופיל.

אחמד טיבי: זה בהחלט תלוי תרבות.

יאדס ברי: יש היום מחסור אדיר בקלינאי תקשורת, באחיות מוסמכות במגזר הבדואי וגם במגזר הערבי.

יאדס ברי: פסיכולוגים מאוד חסרים, פסיכולוגים קלינאיים ותעסוקתיים כאשר רק בודדים הם פסיכולוגים תעסוקתיים.

יאדס ברי: זה נובע מתנאי הקבלה לאוניברסיטאות.

יאדס ברי: הטיפול בבעיה צריך להיות הוליסטי.

יאדס ברי: צריך ללכת למערכת שמייצרת את האקדמאים ולמערכת שקולטת אותם.

דבי גילד-חיו: אני רוצה להצטרף לדברים ובאמת לציין שהחסמים הם הרבה יותר רחבים מאלה שצוינו כאן ומאוד חשוב שהוועדה תטפל בחסמים בכלל כך שיאפשרו גם את ההשתלבות בשירות הציבורי אבל בכלל את ההשתלבות בשוק העבודה, כי החסמים דומים גם למי שעובד בשוק העבודה שהוא מחוץ לשירות הציבורי.

דבי גילד-חיו: יש רשימה ארוכה של דברים כמו הדברים שהוזכרו כאן – חסמים להתקבל מגיל מסוים לאוניברסיטה, היעדר הכשרה מקצועית מתאימה, היעדר תחבורה ציבורית מתאימה שמאפשרת גישה למקומות עבודה, היעדר אזורי תעשייה, היעדר משרדים ממשלתיים וחברות ממשלתיות בישובים ערביים או בקרבתם, כל הנושא של הבחינות הפסיכומטריות כאשר ידוע שבאופן עקבי האוכלוסייה הערבית מקבלת ציונים פחותים, היעדר מסגרות לימוד מתאימות כבר מבית ספר תיכון, היעדר סניפים של שירות התעסוקה בישובים ערביים.

דבי גילד-חיו: לגבי נשים יש מאפיינים ספציפיים כמו בעיות חברתיות שצריך לטפל בהן, מודעות, העצמה של נשים, בעיות של היעדר מעונות מתאימים לילדים כך שהנשים תוכלנה לצאת לעבודה.

דבי גילד-חיו: אני חושבת שחשוב מאוד לדון בחסמים באופן רחב יותר, ובנושא של הנשים והמגבלות שלהן והשילוב שלהן, אני חושבת שצריך להקדיש לזה דיון מיוחד כי הנשים סובלות פעמיים, גם בהיותן חלק ממיעוטים וגם בהיותן נשים ואנחנו רואים שהאחוזים שלהן וההשתלבות שלהן מאוד לוקה בחסר.

מאיר אסרף: לפני שנדבר על החסמים, שהם אלה שמהווים את הבעיה, אני מציע מספר דברים.

מאיר אסרף: אני מציע שנדבר באותו קנה מידה.

מאיר אסרף: כאשר מדברים על העסקת עובדים, אפשר לדבר מצד אחד על משרות שאפשר לחלק אותן לחלקיקי משרות עם שברים ועם שארית, ומצד שני אנחנו מדברים על עובדים.

מאיר אסרף: אני מציע לוועדה שכאשר היא מקבלת נתונים, שתחליט כאן ועכשיו איך היא רוצה לקבל אותם, בקנה מידה של משרות או בקנה מידה של עובדים.

מאיר אסרף: יש לזה חשיבות לעוד דבר שמתחבר לזה וזה בעצם מהו המבחן.

מאיר אסרף: שמעתי כאן על מבחן ה-SM.

מאיר אסרף: ברגע שיש מבחן, אי אפשר לבחון אותו ולהשוות אותו בין משרד למשרד או בתוך אותו משרד בלי שמדברים באותה שפה.

ראובן ריבלין: אתה מדבר באופן כללי או על בעיה שמתעוררת במגזר הערבי?

ראובן ריבלין: <

מאיר אסרף: ישבתי כאן והקשבתי לדיון.

מאיר אסרף: כאשר אומרים משרה, הכוונה היא לא לעובד.

ראובן ריבלין: זה ברמה כללית.

מאיר אסרף: זה ברמה של הדיון.

ראובן ריבלין: אם למשל יש 10 אחוזים עובדים בשירות המדינה אבל מחציתם הם רק ברבע משרה, יש 2,5 אחוזים.

מאיר אסרף: אלה בדיוק השאלות שאתם צריכים לשאול.

ראובן ריבלין: אתה יודע על איזשהו דבר ספציפי?

מאיר אסרף: אין לי נתונים.

מאיר אסרף: אם היו לי נתונים, הייתי מגיש נייר עמדה.

מאיר אסרף: הנתונים נמצאים אצל נציבות שירות המדינה.

חנא סוייד: אולי זו שאלה.

חנא סוייד: האם יש התאמה בין מספר המשרות למספר העובדים.

ראובן ריבלין: השאלה אם סופרים עובד מדינה כעובד גם אם הוא מועסק בחצי משרה.

אחמד טיבי: התשובה היא כן.

אחמד טיבי: זה מה שהם אמרו.

יעקב ברגר: אנחנו מדברים רק על אנשים ולא על משרות.

קריאה: כמה משרות יש לכם?

יעקב ברגר: יש לנו נתונים.

ראובן ריבלין: השאלה האם יש אפיון במגזר הערבי.

ראובן ריבלין: אני מבין שאין דבר כזה והיחס הוא אותו יחס.

מאיר אסרף: אני נותן את ההערות עוד לפני שהבעתי את עמדתנו.

מאיר אסרף: אני מציע לכם להזמין את כל המשרדים הממשלתיים ולדון אתם.

מאיר אסרף: כאשר דנים אתם, אני מציע לכם לקבל את הנתונים לפי אותו מידע ולקבל את הנתונים מראש כדי שאותם ארגונים שיושבים כאן יוכלו להמציא נתונים אלטרנטיביים אם יש ברשותם.

מאיר אסרף: אם אני לא טועה, יש החלטת ממשלה שמדברת על כך שמשרד האוצר יקים צוות שיבדוק איזה ממשרדי הממשלה אפשר להפוך אותם לסוכנות מזמינה.

מאיר אסרף: כאן זה מתחבר לי לבעיה נוספת שהיא בעצם השתלבות ערבים במגזר הפרטי.

מאיר אסרף: אם המדינה מזמינה שירותים, ראוי שנחיל את אותו מבחן שאנחנו נקבע כאן בתום הדיון גם על המגזר הפרטי, גם על אותם גופים מהם המדינה מקבלת שירותים.

מאיר אסרף: אני יודע שהחשב הכללי קבע בהוראות מבחנים שנוגעים להזמנה, מאיזה חברות יזמינו ומאיזה לא יזמינו לפי קריטריונים מסוימים שהוא קבע.

מאיר אסרף: אני מציע שאתם תיתנו את הדעת על זה בהמשך הדיונים.

מאיר אסרף: אותו מבחן מוסכם יחול גם על מגזרים אחרים, גם על נשים וגם על נכים.

מאיר אסרף: באותה הזדמנות שאתם עושים את הבדיקה הזאת, אני חושב שיש כאן מצב שאפשר לנצל אותו כדי להחיל שוויון באופן כללי על שוק העבודה בישראל, על המגזר הפרטי, ולעודד במגזר הציבורי את אותו שוויון.

מאיר אסרף: אחרי שסיימתי את ההערות הקצרות שלי, אנחנו ניתן את העמדה.

אלי בן-נעים: הסתדרות העובדים הלאומית מברכת על הקמת הוועדה ומזדהה עם כל מה שנאמר כאן.

אלי בן-נעים: אנחנו יודעים ומכירים את האפליה שקיימת, כאשר 20 אחוזים מתושבי המדינה שהם ערבים לא מקבלים את אחוז התעסוקה במשרדי הממשלה.

אלי בן-נעים: אני חושב שניתן לפעול לגבי מכרזים פנימיים במשרדי הממשלה אליהם המועמדים לא מגיעים.

אלי בן-נעים: זאת אומרת, זאת דלת מסתובבת.

אלי בן-נעים: זאת דלת שקיימת בתוך המשרד ואי אפשר לקלוט עובדים.

אלי בן-נעים: אולי צריך לחשוב כאן

אלי בן-נעים: על רעיון לגבי מכרזים פנימיים על מנת כן לשלב עובדים מהמגזר הערבי.

אחמד טיבי: לפני שאני מסכם את הישיבה אני רוצה לאפשר ליועצת המשפטית של הכנסת להתערב בדיון.

נורית אלשטיין: אני מבקשת להעיר שכאשר פנה אלי חבר הכנסת טיבי ושאל אותי מי יהיה היועץ המשפטי שילווה את עבודת הוועדה, ביקשתי שזאת תהיה אני.

אחמד טיבי: בהחלט.

אחמד טיבי: החלטה טובה.

נורית אלשטיין: בתפקידי הקודם ייצגתי את המדינה בהליכים רבים בהם נבחנה השאלה של היעדר שוויון תעסוקתי והנושא הזה קרוב ללבי.

נורית אלשטיין: זאת גם אחת הסיבות שביקשתי לקחת חלק פעיל בדיוני הוועדה.

נורית אלשטיין: מכאן אני אעבור למספר הערות נוכח דברים שנשמעו כאן כאשר חלק מהדברים נסמכים גם על מידעים שצברתי במהלך אותם הליכים משפטיים בהם טיפלתי.

נורית אלשטיין: עלתה כאן הבעיה של מרחק גיאוגרפי.

נורית אלשטיין: בעיית המרחק הגיאוגרפי מוכרת וידועה.

נורית אלשטיין: נכון שריכוזי אוכלוסייה ערבית הם לא בדיוק בתל-אביב, אבל כאן צריך לומר שלא תמיד מספיקה מדיניות של העדפה מתקנת אלא לעתים צריך ליצור תמריץ מכוון.

נורית אלשטיין: אני רוצה להזכיר שכאשר בשנות ה-80 מדינת ישראל חשבה שצריך לעבות את האוכלוסייה היהודית בירושלים, היא קיבלה החלטה על מעבר משרדי הממשלה לירושלים ובהתאם לכך גם תמריץ מיוחד שניתן למשפחות שהעתיקו את מקום מגוריהן.

נורית אלשטיין: אני ערה לתמריצים המינוריים שניתנים היום.

נורית אלשטיין: אגב, זה לא תמריץ אלא זאת סגירת פער מסוים, אבל כאשר אדם צריך, כדי להשיג משרה – ואנחנו מדברים על אנשים רציונאליים, אנשים שהתמודדו במכרז ורוצים גם להצליח בעבודה – הוא צריך גם לעשות את חשבון הכדאיות.

נורית אלשטיין: הוא יעתיק את משפחתו מהצפון נניח למרכז, הוא צריך לדעת שהעניין הזה הוא כדאי.

נורית אלשטיין: כדאי לעשות עבודה גם בתחום הזה, עבודה שלדעתי לא נעשתה.

נורית אלשטיין: הערה נוספת שיש לי נוגעת לבעיית הפטרונות שהועלתה כאן.

נורית אלשטיין: התחושה של הריחוק שנובעת מהעובדה שיהודים עוסקים ביישום החוק והמדיניות ואין מספיק השתתפות של אותה אוכלוסייה שכלפיה מבקשים ליישם את החוק בעשייה עצמה.

נורית אלשטיין: לא מספיק לתת דוגמאות.

נורית אלשטיין: אני מכירה את העבודה היוצאת מן הכלל שנעשית בנציבות וזה נכון שלא מתקנים את העולם ביום אחד, אבל כדאי לחשוב על זה, ששיתוף פעולה ומה שיתקן את התחושה של הניכור עליה דיברה גם חברת הכנסת גלאון, של משחק מכור – משחק מכור הוא במפורש תחושת הניכור – זה הרבה פעמים שתהיה השתתפות ערה יותר של האוכלוסייה כלפיה מבקשים לתקן או ליישם את החוק בעשייה עצמה.

נורית אלשטיין: לגבי הבדיקות הביטחוניות והצבת קשיים מיוחדים בבדיקות ביטחוניות.

נורית אלשטיין: אני חייבת לומר שמניסיוני התרשמתי שלא מדובר דווקא במדיניות מלמעלה, במדיניות מוכתבת, אלא הרבה פעמים מדובר כאן ביוזמות שטח של קציני הביטחון המקומיים כאשר הבדיקות אינן הולמות ואינן רלוונטיות למשרה.

נורית אלשטיין: אני חושבת שבמובן הזה כדאי להזמין את מי שאחראי על הנושא הזה באופן כללי על מנת שתצאנה הנחיות מתאימות ולא תהיה כאן התגייסות יתר של קציני הביטחון בשטח.

נורית אלשטיין: אגב, גם זה גם בכנסת.

נורית אלשטיין: הערה אחרונה מתייחסת לייצוג נשים ודווקא נשים ערביות.

נורית אלשטיין: החוק מדבר על ייצוג של האוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסים והוא מדבר גם על ייצוג הולם של אנשים עם מוגבלויות ויש גם בסעיף 15(ג) לחוק שירות המדינה (מינויים) ייצוג הולם למי שאין לו ייצוג הולם והכוונה במפורש לנשים.

נורית אלשטיין: אני יודעת שזה לא תחת הטיפול של הניה, אבל זה עדיין בנציבות.

נורית אלשטיין: אני חושבת שכאשר מדובר בנשים במגזר הערבי, צריך לחשוב על כפל צבע, צבע כפול, גם במובן שדובר כאן, לאמור, במקום שמדובר במשרות שאינן ייעודיות, שאינן צבועות לאוכלוסייה הערבית, כן צריך ליצור את הצבע לנשים ערביות, ובמקום שמדובר במשרות צבועות, צריך לייחד צבע כפול דווקא לנשים ערביות.

אחמד טיבי: אני רוצה להתנצל בפני אלה שלא הספיקו להביע את דעתם.

אחמד טיבי: תשובת ביניים להערות החשובות של דוקטור יאדר ברי שאמר שאין פסיכולוגים ואין קלינאי תקשורת שהם בוגרי האוניברסיטאות בארץ.

אחמד טיבי: בשל הקשיים שאתה הצבעת עליהם, של אי-קבלת ערבים והקושי המתגבר של קבלת ערבים גם לרפואה וגם למקצועות פרה-רפואיים, התחילו סטודנטים ערבים לפנות לאוניברסיטאות בירדן.

אחמד טיבי: היום יש מספר רב של בוגרים, מאות בוגרים ערביים, בפקולטות הפרה-רפואיות בירדן והם מחכים להזדמנות לקבל עבודה בישראל.

אחמד טיבי: בירדן מדובר ברמה אקדמית מעולה וזאת על פי חוות דעת של האחראים בישראל ולכן יש לתת את הדעת לשאלה למה נאלצים סטודנטים לפנות ללמוד בירדן - וזאת הזדמנות לומר מילת תודה לירדן ולאוניברסיטאות בירדן שפתחו את שעריהן בפני סטודנטים ערבים מהארץ – ולמה קיימים החסמים האלה באוניברסיטאות במקצועות האלה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות למר שמואל הולנדר ולצוות שלו על היענותם להגיע לוועדה ולהציג נתונים.

אחמד טיבי: מטרת הפגישה הזאת הייתה הצגת נתונים לגבי שירות המדינה כאשר על התחום הזה אחראי באופן ישיר מר הולנדר.

אחמד טיבי: יש תחומים אחרים, כמו מערכת החינוך למשל, שהם לא בתחום סמכותו והם יוזמנו לישיבה נפרדת.

אחמד טיבי: נאמר כאן שיעור של 6.17 אחוזים של ערבים בשירות המדינה.

אחמד טיבי: מדובר בתת-ייצוג בוטה לכל הדעות.

אחמד טיבי: שיעור הערבים במדינת ישראל הוא כ-20 אחוזים, ו-6 אחוזים הם מתחת לכל ציפייה.

אחמד טיבי: כל שנה הממשלה מציבה רף או שיעור ועכשיו שמענו על כך שהיא רוצה להגיע ל-12 אחוזים בשנת 2012.

אחמד טיבי: זה יישאר ברמה של הצהרה דקלרטיבית אם לא יהיו מכניזמים שיאלצו את משרדי הממשלה לקלוט ערבים ויענישו את אלה המפרים את החוק.

אחמד טיבי: לכן הדרישה שלנו מנציבות שירות המדינה היא להצביע על העבריינים ואכן מדובר בעבריינים שעוברים על החוק בזה שלא רוצים לקלוט ערבים וכאן אני מתכוון גם ליחידות סמך של משרדי הממשלה וגם למשרדי הממשלה.

אחמד טיבי: יש מקומות שהם נקיים מערבים באופן עקבי ואותם צריך לחשוף ולהעניש על פי דין והוועדה הזאת תרצה לעשות זאת.

אחמד טיבי: אני אומר לכולם, גם לציבור, שהוועדה תחשוף את אלה שמתכוונים להמשיך לא לקלוט ערבים ולהפריע לקליטתם.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לכולכם.

אחמד טיבי: אם יש הצעות או בקשות טכניות, מנהלת הוועדה היא הגברת אפרת מורלי ואפשר לפנות אליה.

אחמד טיבי: בנוסף לכך יש לנו אתר באתר הכנסת.