ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 530, 2008-03-18 10:15

גלעד ארדן: בוקר טוב לכולם.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר היום הצעת חוק העונשין (תיקון-איסור מכירה והחזקה של צעצועים מסוכנים), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת משה גפני.

גלעד ארדן: חבר הכנסת גפני מייד יסביר לנו את הצעת החוק שלו.

גלעד ארדן: אני רק אומר לפרוטוקול שקידמתי את הצעת החוק הזאת בתור בוועדה לפני הרבה הצעות אחרות, כי חשבתי שחשוב מאוד שיצא איזשהו מסר מהכנסת, ובאמת גם לאור פנייתו של חבר הכנסת גפני כבר לפני חג הפורים אולי נצליח לצמצם במעט את כל האירועים שתמיד אנו רואים במהלך ימי החג, שבהם נפגעים ילדים מכל מיני צעצועים מסוכנים.

גלעד ארדן: לכן, אני מברך אותך חבר הכנסת גפני על הצעת החוק החשובה.

גלעד ארדן: אנא הסבר אותה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, רבותי האורחים - ראשית, אני רוצה להודות לך על זה שבאמת הוועדה בראשותך מעלה את זה לדיון, אפילו שזה התקבל בקריאה טרומית רק בימים האחרונים.

משה גפני: לפי דעתי, החשיבות של הצעת החוק הזאת היא חשיבות רבה מאוד.

משה גפני: אני הקראתי במליאת הכנסת, ואני לא הולך לחזור על זה כאן.

משה גפני: אני רק אומר בשני משפטים קצרים.

משה גפני: אני לא אוהב לקרוא לזה צעצועים מסוכנים, צעצוע נראה כמשהו שהוא לא מזיק.

משה גפני: אלו חומרים מסוכנים, אלו דברים שברבות השנים, ובשנים האחרונות במיוחד, הפכו להיות נושאים הכרוכים בפיקוח נפש במלוא מובן המילה.

משה גפני: אני לקחתי מקבץ של קטעי עיתונות על אנשים שמתו בגלל העניין הזה, והקראתי במליאת הכנסת.

משה גפני: מדובר בילדים שהאצבעות שלהם נקטעו.

משה גפני: אגב, זה בכל חלקי האוכלוסייה.

משה גפני: זה במגרשי הכדורגל עם החזיזים שגרמו לפגיעות באנשים.

משה גפני: זה גם במגזר הערבי.

משה גפני: במהלך "חג הקורבן" היו 25 פצועים מחזיזים ונפצים.

משה גפני: במגזר היהודי משתמשים בזה בכל מיני אירועים, ונגרמים נזקים באופן הכי חמור.

משה גפני: אגב, באחד העיתונים התפרסם אחד הנזקים הכי החמורים שאירעו כתוצאה מזה - אישה נפטרה מזה שלידה הופעל חזיז, והמציאות היתה שהיא קיבלה התקף ומתה מזה.

משה גפני: כשחג הפורים מגיע זה הופך להיות פשוט בלתי נסבל בכל הארץ.

משה גפני: הופכים את חג הפורים שהוא חג של שמחה, לחג של עצב.

משה גפני: אי אפשר לעבור ברחובות.

משה גפני: התופעה הזאת היא תופעה שבעבר המחוקק נגע בה מאוד בשוליים, והוא עשה מזה מן עבירה מינהלית כזאת שמשרד התמ"ת היה אמור לטפל בזה, ומטפל.

משה גפני: אגב, אין לי טענות למשרד התמ"ת.

אתי בנדלר: זה לא עבירה מינהלית.

משה גפני: בסדר, עבירה.

גלעד ארדן: האם אפשר להוסיף פה גם את הפטיש ביום העצמאות?

משה גפני: לא, לא.

דרורה נחמני רוט: אנחנו נתייחס לכל זה.

גלעד ארדן: זה גורם נזק נפשי.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אפילו אם שאלת את זה בהומור, אני שמח ששאלת את זה.

משה גפני: כדי שלא תהיה אי הבנה בעניין - אני לא מציע ללכת לגבול האבסורד.

משה גפני: אני מציע שהחוק ידבר באמת על הדברים האלה שהם דברים מסוכנים.

משה גפני: אני לא רוצה למנוע תחפושות מילדים, ואני לא רוצה למנוע מפטישי פלסטיק.

גלעד ארדן: מה עם הקצף בעיניים?

משה גפני: יש בעיה עם הקצף, זה באמת שנוי במחלוקת.

משה גפני: יש כאלה הטוענים שקצף הוא בעייתי.

משה גפני: החוק כיום לא אוסר יבוא של חומרים מסוכנים כאלו, נכון?

משה גפני: המשטרה לא עוצרת.

ישראל משען: לא מדויק.

משה גפני: אם הכול בסדר - אני אבטל את החוק, וזה בסדר גמור.

משה גפני: אני סבור שצריך להעביר את זה לחוק העונשין.

משה גפני: אני סבור שהמשטרה חייבת להיכנס לעניין.

משה גפני: כאשר הכנסת חושבת שיש מקרים שבהם יש צורך לשדרג או להעלות בדרגה את הטיפול בנושאים מסוימים, אז מעלים את זה בדרגה.

משה גפני: מעלים את דרגת הענישה, אוסרים את כל מה שמסביב כמו יבוא, והחזקה וכל מה שנלווה לזה.

משה גפני: אני חושב שזה המקרה, מפני שגם הנפצים והחזיזים והחומרים האלו השתכללו.

משה גפני: הם הפוכים להיות ממש חומרי נפץ.

משה גפני: אני לא איש מקצוע בעניין הזה, אבל בתוך עמי אני יושב ואני עובר ברחוב ואני רואה את מה שקורה.

משה גפני: אני רואה גם את תוצאות הדברים.

משה גפני: אם הטיפול עד היום הוא בסדר גמור, ולא צריך לעשות שום דבר, אז בסדר.

משה גפני: נחשוב שאנחנו חיים במדינה מסודרת, נלך ברחוב, ופתאום ליד הרגליים שלנו יתפוצץ איזה חזיז כזה שעליו נאמר שהוא בסדר.

משה גפני: זה לא בסדר, המצב הוא רע מאוד.

משה גפני: אם אפשר לתקן את זה באמצעות החקיקה שכתובה בחוק שלי - הנה מה טוב.

משה גפני: אם צריך לעשות את זה באמצעות חקיקה אחרת - אז בסדר.

משה גפני: אני לא מקדש פה שום מילה שכתובה.

משה גפני: אבל, אני חושב שהכנסת חייבת לתת את דעתה לעניין הזה, לשנות את החקיקה, מכיוון שהמצב הוא לא טוב.

משה גפני: בחוק שלי יש שני סעיפים, גם על איסור יבוא, וגם על איסור החזקה.

משה גפני: לגבי איסור ההחזקה - ברגע שאנחנו נגיע לחקיקה ממש, ונצטרך להחליט, נצטרך להיזהר עם ההחזקה.

משה גפני: על היבואן אנחנו יכולים להחמיר כמה שיותר, וזה בסדר.

משה גפני: אבל, על המחזיק אנחנו נצטרך להיות מאוד מאוד מדויקים מבחינה משפטית, מפני שאנחנו לא נלך לשלוח לכלא ילד שהתחפש באיזושהי תחפושת שהיא יכולה להיות מוגדרת כתחפושת מסוכנת.

משה גפני: דיבר איתי גם ד"ר קדמן יושב-ראש המועצה לשלום הילד שכמובן תומך בחוק.

משה גפני: נדמה לי שנציגה שלו נמצאת כאן.

משה גפני: ד"ר קדמן הוא כמובן תומך בחוק, הוא חושב שצריך לעשות את זה.

משה גפני: אבל הוא אמר ובצדק - אני סברתי את זה גם לפני השיחה איתו - לגבי אלו שמחזיקים את זה, צריך להיות מאוד זהירים.

משה גפני: כמובן צריך להעניש את מי שמחזיק חומרים מסוכנים.

משה גפני: תודה רבה.

דרורה נחמני רוט: אני נציגת משרד המשפטים.

דרורה נחמני רוט: במובן של רצונו של חבר הכנסת גפני למנוע את התופעות האלה - זה מבורך.

דרורה נחמני רוט: יחד עם זאת, הלוא הוא בעצמו אמר שאם יש כבר הסדר, הוא רוצה פשוט להיות שותף אולי לתיקונו וכו' וכו'.

דרורה נחמני רוט: יש הסדר קיים.

דרורה נחמני רוט: אנחנו בוועדת שרים לענייני חקיקה התנגדנו בצורה חד-משמעית להצעת החוק.

משה גפני: זה לא ראיה.

דרורה נחמני רוט: זה לא ראיה, אני אסביר את עצמי.

משה גפני: רק הערת ביניים של הכנסת - זה שוועדת שרים לענייני חקיקה מתנגדים לחוק, זה לא ראיה לחוק הזה, בגלל שכל הקדנציה הזאת מתנגדים לכל חוק שכתוב עליו גפני.

משה גפני: בואי נדבר מקצועית.

דרורה נחמני רוט: ההתייחסות שלי היא לא אישית, אלא היא עניינית ומקצועית.

דרורה נחמני רוט: הנימוקים שלנו יהיו עניינים ומקצועיים, ונפרט אותם - אין בעיה.

משה גפני: אני אמרתי את זה לשר פרידמן - זה בסדר.

משה גפני: מותר להגיד בדיחה בשבוע פורים, את זה לא אסרתי בחוק.

משה גפני: אגב, ועדת השרים לענייני חקיקה מתנגדת לכל החוקים שלי, ואני מעביר אותם.

דרורה נחמני רוט: מה שנראה לנו אם זה נראה לנו - אנחנו ממליצים להעביר הלאה.

דרורה נחמני רוט: כל גישת משרד המשפטים היא עניינית.

דרורה נחמני רוט: סך הכול, חוות הדעת המקצועיות של מחלקת ייעוץ וחקיקה עוברות לשר, ולא ההיפך.

דרורה נחמני רוט: זה סדר הדברים.

משה גפני: אני אמרתי את זה בבדיחה.

משה גפני: האם את רוצה שאני אמחק את זה מהפרוטוקול?

דרורה נחמני רוט: לא, זה בסדר.

דרורה נחמני רוט: אם זה בדיחה, זה יירשם.

משה גפני: זה בדיחה.

דרורה נחמני רוט: אנחנו התנגדנו מבחינה מקצועית, ומבחינה עניינית, ונסביר.

דרורה נחמני רוט: ראשית, ההצעה כפי שהיא - גם עם כל הרצון הטוב לקדם או לשנות דברים - היא לא מסייעת לנקודה העיקרית שבה רוצה לגעת חבר הכנסת גפני, והיא שצעצועים מסוכנים לא יהיו בשימוש.

דרורה נחמני רוט: מכיוון שסך הכול יש חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, ויש צו על פיו.

דרורה נחמני רוט: בצו הקיים יש הגדרה מאוד רחבה של צעצועים מסוכנים, כאשר סנקציה עונשית מונחת בצידם, וכאשר זה נאכף לא בצורה מינהלית כפי שנאמר בטעות.

גלעד ארדן: מה הסנקציה?

דרורה נחמני רוט: אנחנו נדבר על הסנקציה, ואולי אפשר להחמיר אותה - אני מסכימה.

משה גפני: חשוב לדעת מה הסנקציה, מה הסנקציה?

דרורה נחמני רוט: הסנקציה הקיימת כרגע זה מאסר שנה.

דרורה נחמני רוט: אפשר לשקול את זה.

דרורה נחמני רוט: יש דרגות של חומרה בתוך חוק הפיקוח, ואפשר להעביר את זה אולי לדרגה יותר חמורה.

גלעד ארדן: האם מישהו שמע אי פעם על מישהו שעמד לדין על זה?

דרורה נחמני רוט: הועמדו לדין.

דרורה נחמני רוט: האגף המקצועי של התמ"ת ידבר על עניין האכיפה.

דרורה נחמני רוט: אני רק מדברת על הנושא הכללי.

גלעד ארדן: זה עד שנת מאסר, על מי שמוכר, על מי שמייבא, על מה זה?

דרורה נחמני רוט: על הכול, יש כאן גם ייצוא, גם ייבוא.

דרורה נחמני רוט: הנושא הזה מעוגן.

דרורה נחמני רוט: יש כאן את צו הפיקוח על מצרכים ושירותים - איסור יצור, יבוא, ומכירה של צעצועים מסוכנים.

דרורה נחמני רוט: ההגדרה של צעצועים מסוכנים שנמצאת בהצעת החוק של חבר הכנסת גפני נלקחה מהצו הזה.

גלעד ארדן: מה הקנס המקסימאלי שנגזר מעונש של שנת מאסר?

ישראל משען: 26,100.

דרורה נחמני רוט: אפשר לטפל בנושא של הסנקציה העונשית, ולהעביר את זה לחמורות יותר, כי יש כמה דרגות של סנקציות עונשיות.

דרורה נחמני רוט: את זה ניתן לעשות בגלל שזה מתרחש בשמחות, בפורים, ובכל מיני אירועים כמו ימי הולדת, ובפרט אירועים לילדים.

דרורה נחמני רוט: כלומר, כל מה שמציע חבר הכנסת גפני נמצא כבר.

דרורה נחמני רוט: הסנקציה העונשית היא נמוכה יותר.

דרורה נחמני רוט: אבל מה שמציע כאן בסיפה חבר הכנסת גפני, הוא לא ישים.

גלעד ארדן: חבר הכנסת גפני, האם ההגדרה גם לקוחה מהצו?

משה גפני: כן.

גלעד ארדן: לקחת פשוט את הצו והעלאת אותו לחוק עם עונש שבמקום עד שנה, עד שבע שנים.

משה גפני: כן, זה חוק עונשי.

משה גפני: המשטרה עד היום לא טיפלה במייבאים.

דרורה נחמני רוט: המשטרה לא מטפלת – ויסבירו כאן.

דרורה נחמני רוט: משרד המסחר והתעשייה הוא זה שמטפל בכך.

דרורה נחמני רוט: יש את הנושא של הפיקוח על הייצור, וכפי שמפקחים על כל הנושא התעשייתי, גם ייצור ויבוא זה עניין תעשייתי, ומי שמפקח על זה הוא משרד התעשייה והמסחר.

דרורה נחמני רוט: יחד עם זאת, אפשר להגדיל את הסנקציה העונשית לשלוש שנים, ואני חושבת שזה יועיל כאן.

גלעד ארדן: אבל, גם למשטרה יש סמכות להעמיד לדין פה?

דרורה נחמני רוט: כמובן שיש סמכות מקבילה גם למשטרה.

דרורה נחמני רוט: אבל, מכיוון שזה סופר מקצועי וזה תלוי פיקוח – כי סך הכול המשטרה לא תעבור על כל מיני חנויות לצעצועים.

גלעד ארדן: מדוע לא?

דרורה נחמני רוט: מכיוון שאני חושבת שיש סדר עדיפויות, גם מהבחינה של נגישות.

גלעד ארדן: זה כרוך בחיי אדם, קל לאכוף את זה כי אתה רואה את חנות הצעצועים ואתה יכול להיכנס אליה, ויש לך מוצרים על המדף שלא עברו.

דרורה נחמני רוט: לא נאמר לא.

דרורה נחמני רוט: המשטרה מבצעת, ותקבלו הסברים מהמשטרה.

דרורה נחמני רוט: ברגע שצריך את מעורבות המשטרה היא נמצאת, אין כאן השתמטות מכיוון שזה באמת דברים רציניים כפי שחבר הכנסת גפני כתב אותם, והם נכונים.

דרורה נחמני רוט: יחד עם זאת, רציתי לבוא ולומר דבר שהוא באמת קריטי בהצעת החוק, והוא לא פותר את הבעיה.

דרורה נחמני רוט: בהצעת החוק נאמר: "והכול אלא אם כן עומד הצעצוע בתקן שקבע שר התעשייה והמסחר".

דרורה נחמני רוט: כאן זה לא טוב, מדוע?

דרורה נחמני רוט: כי יש מוצרים שהם תקניים, אבל אופן השימוש בהם, ומידת השימוש, ועל-ידי מי נעשה בהם שימוש, זה הסיכון, וזה לא נמצא עדיין בתקן.

דרורה נחמני רוט: על זה כרגע יושבים משרד המשפטים - - -

משה גפני: בסדר, אז את זה נשנה.

דרורה נחמני רוט: אתה לא יכול לשנות תקן, יש תהליך של שינוי תקנים.

משה גפני: לא, לקבוע בחקיקה את העיקרון של מה שאת אומרת.

דרורה נחמני רוט: אתה רוצה לבוא ולסייע, אז בוא תשתלב במה שאנחנו עושים כרגע.

דרורה נחמני רוט: יש ועדה שמסיימת את תפקידה, יש כבר טיוטא של הצעה לתיקון חוק התקנים בדרך שאפילו אם מוצר הוא תקני, השימוש החורג בו הופך אותו למסוכן - וזה לב הבעיה שלנו.

דרורה נחמני רוט: זה עדיין אין בחוק.

דרורה נחמני רוט: את זה צריך לתקן, ורק דרך חוק התקנים אפשר לעשות את זה.

דרורה נחמני רוט: יש הצעת חוק.

גלעד ארדן: השימוש נעשה על-ידי הילד.

גלעד ארדן: האם תעמידי את הילד לדין על השימוש החורג?

דרורה נחמני רוט: לא, יהיה איסור למכור את זה, או למסור את זה לחזקתו של ילד בגילאים מסוימים וכו' וכו'.

דרורה נחמני רוט: כלומר, על זה יושבים כרגע.

דרורה נחמני רוט: יש הצעה, יש טיוטא, ומשרד המשפטים יושב על זה יחד עם משרד המסחר והתעשייה.

דרורה נחמני רוט: זה עומד להתגבש בדרך של תיקון סעיף 8 לחוק התקנים.

דרורה נחמני רוט: בכל אופן, אנחנו ערים לכל הבעיה.

דרורה נחמני רוט: אני אחר כך אתן את זכות הדיבור כאן כמובן לתמ"ת שהוא בעצם עוסק יום יום, והוא יציג בפניכם.

גלעד ארדן: משרד המשפטים הוא מנהל את המדינה, אנחנו פה רק מקשיבים.

גלעד ארדן: אם תוכלי לתת גם לי את זכות הדיבור אז אני - - -

דרורה נחמני רוט: אני לא יודעת אם חבר הכנסת גפני ראה את ההפצה.

דרורה נחמני רוט: למרות שהחוק עדיין לא תוקן, יש איזה דרך מניעתית, ויסביר לנו משרד התמ"ת כאן באיזה דרך הם רוצים למנוע את השימוש הזה שעדיין לא תוקן בחוק - אופן השימוש וצורת השימוש, במוצרים שהם תקניים, אבל הם יכולים להיות מסוכנים.

גלעד ארדן: יש לנו שתי בעיות.

גלעד ארדן: ראשית, עם מוצרים שאינם תקניים.

גלעד ארדן: שנית, עם מוצרים תקניים שנעשה בהם שימוש שגורם להם להיות גם מסוכנים.

דרורה נחמני רוט: כיום אין פיתרון, וגם ההצעה של חבר הכנסת גפני לא פותרת את זה כיום.

גלעד ארדן: גברתי, אפשר לשכלל אותה.

דרורה נחמני רוט: כל עוד אין קריטריונים ברורים - יכול להיות שהוא יכול להשתלב בעבודת הוועדה , ברצון.

גלעד ארדן: גם יכול להיות שלא כל התבונה היא בממשלה, יכול להיות שגם בכנסת יודעים לגבש קריטריונים.

גלעד ארדן: היעלה על הדעת גם דבר כזה?

דרורה נחמני רוט: אבל עם כל הכבוד, יושב-ראש הוועדה יסכים איתי שהדבר דורש ישיבה לא רק של היום, אלא ישיבה רצינית.

גלעד ארדן: איפה שמעת בדבריי שהיום כבר נקבע את כל התקנים?

דרורה נחמני רוט: זוהי עבודה רצינית ביותר שהתחילו כבר לעשות אותה, ונשמח לשילוב של חבר הכנסת גפני בוועדה זו.

משה גפני: לא, יש פה בעיה של עיקרון הפרדת הרשויות.

משה גפני: אבל, אני אעשה זאת באופן התנדבותי.

דרורה נחמני רוט: תמיד אפשר לשתף פעולה.

גלעד ארדן: ארגון "בטרם" הוא ארגון התנדבותי שפועל למען בטיחותם של ילדים.

גלעד ארדן: נציגת ארגון "בטרם" בבקשה.

לירי אנדי: קודם כל, אנחנו תומכים בהצעת החוק הזאת, ובכל המהלכים האחרים שנעשים במקומות אחרים בשביל למגר את התופעה, ואת הבעיה הקשה.

לירי אנדי: אחד הדברים הכי חשובים להגיד כאן הוא שזה לא שהכנסת התעוררה עכשיו, אלא באמת אפשר לראות שיש מגמת עלייה בשימוש ובשכלול של האמצעים שנמצאים זמינים היום לילדים, הגורמים לפגיעות קשות בילדים.

לירי אנדי: אנחנו אוספים באופן שיטתי משבעה בתי חולים תרחישים מדויקים על אשפוזים של ילדים כתוצאה מפגיעות.

לירי אנדי: מהשבוע אנחנו גם מעבירים את זה באופן שוטף למשרד התעשייה והמסחר.

לירי אנדי: התופעה הזאת שחלקנו מכירים אותה מהתקשורת, באמת מקבלת את אותו גיבוי מדעי כשאנחנו באמת רואים הרבה מאוד אשפוזים של ילדים מפגיעות השונות - חלקן כוויות, חלקן קטיעות, גם פגיעות עיניים, ופגיעות אחרות, שקשורות לחזיזים, לנפצים וכו'.

לירי אנדי: אני יכולה להקריא לכם מספר תרחישים בגילאים שונים.

לירי אנדי: דרך אגב, רבים מהם הם זכרים יותר מנקבות.

לירי אנדי: למשל, ילד שיחק בקפצונים שהוא שם בכיס המכנסיים, והקפצונים התפוצצו בכיס תוך כדי זה שהוא הכניס את ידו למכנסיים.

לירי אנדי: ילד בן שבע שיחק בנפצים, נשק ותחמושת שהיו בכיסו בעת נסיעה לטיול.

לירי אנדי: כלומר, הוא ישב באוטו עם הנפצים בתוך הכיס, הכניס את היד לכיס, וזה התפוצץ וגרם לכוויות בכף יד.

לירי אנדי: יש לנו גם כוויות קשות בעיניים.

לירי אנדי: חבר הכנסת ארדן, אני רוצה לחזק את דבריך.

לירי אנדי: באמת מדובר גם באותם חומרים שיש להם תו תקן.

לירי אנדי: כלומר, אותם נפצים לכאורה הכי תמימים, השימוש המאוד שכיח שלהם רק על-ידי זה שהם מתלקחים מחום כף היד, גורמם לפגיעות קשות.

לירי אנדי: המבחר, העושר הרב שישנו בשווקים - ורבים מכם יודעים על כך - מאפשר לכל ילד נגישות בלתי רגילה לחומרים שנתפסים כצעצועים, נתפסים כמשהו שהוא לא מסוכן.

לירי אנדי: התייחסות נוספת שגם היא כבר מקבלת תימוכין בנתונים שישנם מבתי החולים היא הנושא של קצף העיניים שהשימוש שלו הוא גדול יותר דווקא בסביבות חג העצמאות.

לירי אנדי: נעשו עבודות בבית החולים "סורוקה" וגם בבית חולים "וולפסון", שבהן באמת רואים עלייה מאוד משמעותית בפגיעות עיניים שגורמות לקורוזיה של הקרנית כתוצאה מהשימוש בקצף הזה.

לירי אנדי: אני יודעת שבישיבה האחרונה של המועצה הלאומית לבית ופנאי - ומשרד הבריאות בטח ירחיב על כך - הוזכרה העובדה שהשימוש הזה בקצף הוא גם שימוש חריג בישראל.

לירי אנדי: לגבי נפצים וחזיזים, וכל מיני זיקוקים - אני יודעת לפחות ממה שקורה בעולם, שיש עלייה בחומרים האלה ובפגיעות כתוצאה מחומרי הנפץ הללו בכל העולם, ולא רק בישראל.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: כיוון שהדיון היום הוא דיון ראשון בהצעת החוק, אני מבקש מהדוברים קצת לתמצת, כי אנחנו עוד לא יורדים ממש לעומקם של דברים.

יעקב כהן: זה כבר לא יהיה ישים בפורים הזה.

יעקב כהן: בפורים הזה זה עוד אפשרי.

משה גפני: חבר הכנסת כהן, יושב-ראש הוועדה העלה את זה לדיון כאשר אין אפשרות להצביע היום בגלל הניסוחים המשפטיים, וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: אתה לא היית בתחילת הישיבה.

משה גפני: אבל, המסר שהוועדה עוסקת בנושא הזה מוציאה לציבור, הוא זה שחשוב.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: מר בירנבאום, למה אתם עושים לנו את זה?

אברהם בירנבאום: אדוני, תתפלא לשמוע שארגוני הסוחרים תומכים בהצעת החוק של הרב גפני.

גלעד ארדן: אני לא מתפלא בכלל.

יעקב כהן: האם היתה ישיבה של ההתאחדות בנושא?

אברהם בירנבאום: היו התייעצויות.

משה גפני: זה בסדר גמור.

אברהם בירנבאום: אנחנו מדמים צעצוע מסוכן לאקדח.

אברהם בירנבאום: הרב גפני מציע עונשים כבדים על המייצר את האקדח, על המייבא את האקדח - וזה בדרך כלל מייבאים - על המוכר, המתווך, על הסוחר, וזה בסדר.

אברהם בירנבאום: אבל, מה שחסר לי כאן זה שהוא לא מציע להעניש את היורה באקדח, את מי שסוחט את ההדק.

משה גפני: כתוב - המחזיק.

אברהם בירנבאום: אבל, רק ארבע שנים.

אברהם בירנבאום: כלומר, הבחור שזרק את החזיז באיצטדיון "טדי", הוא התכוון, והיה צפוי שהחזיז יתפוצץ לפני שניגש אליו מישהו.

אברהם בירנבאום: הוא זוכה לעונש מופחת.

דרורה נחמני רוט: לא, זה לא נכון.

דרורה נחמני רוט: העבירה שלו היא הרבה יותר רצינית, זה ניסיון ל- - -

אברהם בירנבאום: גברתי, אני מדבר על הצעת החוק שאתם משרד המשפטים מתנגדים לה.

דרורה נחמני רוט: אבל, זה תלוי ב- - -

אברהם בירנבאום: אבל, אנחנו לא דנים בך, אלא בהצעת החוק.

דרורה נחמני רוט: חזיז זה חומר נפץ.

אברהם בירנבאום: אנחנו יודעים שנכון להיום מרבית ההורים - ואני מדבר על הורים שהם אנשים נורמטיביים - הם אלה שקונים את אקדח הקפצונים עבור הילד שלהם, והילד יורה.

אברהם בירנבאום: כמי שהחזיקו דקות ספורות את האקדח, אם יוטל עליהם מחר עונש מופחת יחסית למוכר אז הם יתנו את הכסף לילד כדי שהוא יקנה את זה.

אברהם בירנבאום: אנחנו מציעים להחמיר גם את עונשם של ההורים האחראים למעשי ילדיהם.

אברהם בירנבאום: כאשר הילד של השכן זורק כדור ושובר את חלונו של היושב ראש, אביו ישלם.

אברהם בירנבאום: יש להורים אחריות על מעשי ילדיהם, והם חייבים להיענש בחומרה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: אבל, אנחנו עדיין מבקשים ממר בירנבאום להעביר את המסר שיוצא מהישיבה הזאת באמת לכמה שיותר סוחרים, להימנע ככל האפשר ממכירת צעצועים מסוכנים, צעצועים שבוודאי שהם לא קיבלו תו תקן וכו'.

גלעד ארדן: הרב יהושע גלר, בבקשה.

יהושע גלר: בוקר טוב.

יהושע גלר: ברשות היושב ראש, חבר הכנסת גפני, ושאר המשתתפים - ראשית, כשנכנסתי לכנסת הבוקר שאל אותי השומר האם יש לי נשק, ואמרתי לו: "לא, יש לי רק נפצים".

יהושע גלר: כמעט שלא הגעתי לוועדה בגלל זה.

יהושע גלר: אבל, כנראה שהשומר יודע משהו שאנחנו לא יודעים.

יהושע גלר: הסברתי לו כמו שמשרד המשפטים הסביר ברוב טעם ודעת, שהנושא הזה כמעט אסור, ויש כמה מצבים שהם ממש דומים.

יהושע גלר: אבל, זה בסדר, ומותר לי להחזיק עליי נפצים.

יהושע גלר: זה לא עזר לי.

יהושע גלר: אני חושב שהשומר וכל המדינה יודעים דבר שהחוק עדיין לא יודע.

יהושע גלר: זה לא בסדר, זה לא תקני, זה מסוכן, זה מבהיל וכו'.

יהושע גלר: לפני ארבע שנים הקמנו ברשות הרבנים החשובים, ועדה שתפקידה לקבל קריאות, ולהתחיל ולהריץ את הנושאים.

גלעד ארדן: לא הבנתי דבר אחד - יש היום נפצים שהם מותרים על-פי החוק?

יהושע גלר: לא, אין דבר כזה.

יהושע גלר: מר משען הוא מומחה מספר אחד במדינה לנושא הזה.

יהושע גלר: אני מקווה שאני לא אבייש את עצמי אחרי שהוא ידבר.

יהושע גלר: הקמנו ועדה שהתפקיד שלה היה גם לפרסם בעיתונות ובתקשורת, וגם לקבל קריאות מאנשים.

יהושע גלר: אני מוכרח לציין שהופתענו מכמות הקריאות מאנשים.

יהושע גלר: אני לא אדבר עכשיו על המידע שאספנו שנמצא בקלסר, שבחלקו נעזר גם חבר הכנסת גפני.

משה גפני: נכון.

יהושע גלר: אני לא מדבר עכשיו על קטיעות ופגיעות בעיניים.

יהושע גלר: אני לא מדבר אפילו על האיש שקרא "זאב" בפיגוע הנורא בישיבת "מרכז-הרב" שגרם לכך שעבר זמן רב עד שהעזרה הגיעה כי חשבו שזה נפצים.

יהושע גלר: אני מרצה בבית הספר הגבוה לטכנולוגיה בשכונת "בית וגן", ואני יכול לומר שכל היום שומעים פיצוצים אדירים, ואף אחד אפילו לא מתקשר למשטרה למרות שאולי כן מדובר בפיגוע.

יהושע גלר: כולם אומרים שזה בטח נפץ של פורים.

יהושע גלר: זה מצב בלתי תקין.

יהושע גלר: אני ראיתי שאנשים בשדרות קראו כטובה לילדים: "אל תפוצצו, זה מפחיד אותנו" - תראו לאן הגענו.

יהושע גלר: עושים את זה בשדרות שבה אנשים רועדים מפחד מכל פיצוץ?

יהושע גלר: יש גבול לכל תעלול.

יהושע גלר: אני לא מייצג עכשיו פוליטיקה, אלא אני מייצג את כל אותם אנשים שאין להם לאן לפנות, ואין מי שידבר בשמם.

יהושע גלר: אני מדבר בשמו של יהודי בן שמונים.

יהושע גלר: סליחה שאני אומר "יהודי", הנושא הזה לא קשור רק ליהודים.

משה גפני: זה גם ערבים.

יהושע גלר: זה יהודים, ערבים - זה כולם כאחד.

יהושע גלר: חבר הכנסת ברכה אמר שהנושא הזה ממש בנפשו, כולם בנושא הזה.

יהושע גלר: אדם בן שמונים שכב שבועיים במיטה בגלל שהיתה לו בעיה בסדירות דפיקות הלב בעקבות זה שזרקו לידו נפץ.

יהושע גלר: זה פגע בו, במשפחתו, ובכולם.

יהושע גלר: אני מדבר על אותה אישה שמתקשרת שמספרת שהילדים שלה בוכים בלילה מפחד בגלל הנפצים.

יהושע גלר: אני מדבר על אימא שהתקשרה וסיפרה שזרקו נפץ על התינוק שלה בעגלה נפץ.

יהושע גלר: הכול היה בצחוק.

יהושע גלר: פניתי למשטרה, וחלק מהעבודה שלי היא לדבר עם המשטרה.

יהושע גלר: יש לי קשר גם עם ראש אג"ם בירושלים.

יהושע גלר: הם אמרו לי: תראה לי איפה כתוב שזה אסור.

יהושע גלר: זה נכון, זה מדויק - יש לי פה רשימה.

יהושע גלר: יש פה שמונה רמזים בחוק היכן כתוב שזה אסור.

יהושע גלר: זה רמזים, זה לא אסור.

יהושע גלר: כשהגיע מישהו שזרקו עליו בקבוק מולוטוב שהיה מלא בנפצים, והבקבוק התפוצץ עליו, המשטרה אמרה לו: אדוני, תראה לנו שזה אסור, ונתחיל ונטפל בנושא הזה.

יהושע גלר: אבל, נעזוב את זה.

יהושע גלר: אני פונה אליכם בשם תושבי מדינת ישראל.

יהושע גלר: אני גם נוסע במוניות, ואני מקבל דיווחים מהשטח.

יהושע גלר: כולם אומרים לי: "כל הכבוד, תלך, נמאס לנו".

יהושע גלר: הציבור זועק שנמאס לו.

יהושע גלר: אחד מנהגי המוניות שראה שאני בדרכי לכנסת לדיון בחוק הזה, אמר לי: "דע לך שאחיין שלי איבד שלוש אצבעות מחזיז".

יהושע גלר: המצב בשטח זועק, האנשים השקטים לא יכולים ללכת ברחובות מפוחדים.

יהושע גלר: קיבלתי טלפון על כך שילד הגיע הביתה בוכה כי החברים שלו זרקו עליו חזיז – בצחוק כמובן.

יהושע גלר: אי אפשר לחיות כך.

יהושע גלר: לסיכום, הרב יצחק זילברשטיין שליט"א שהוא גם הרב של שכונת רמת אלחנן, והוא גם חתנו של הרב אליישיב, אמר שילד זורק חזיז או נפץ בצחוק מתרגל למידת האכזריות, ולאי-אכפתיות מהזולת, ולאי התחשבות.

יהושע גלר: אנחנו מגדלים דור של אנשים שמתרגלים לזה.

יהושע גלר: מחובתנו פה בכנסת לשים לזה סוף, ולגדל פה דור על ברכי הדמוקרטיה, על הגינות האחד כלפי השני, ועל אכפתיות של האחד כלפי השני, ובשום פנים ואופן לא התאכזרות.

יהושע גלר: אני בדקתי - ואני יושב על זה הרבה מאוד זמן - וראיתי שהעונשים מאוד מאוד חמורים.

יהושע גלר: אחד נענש ב-3,000 שקלים.

יהושע גלר: אגב, בניו-יורק העונש הוא ארבע שנות מאסר.

יהושע גלר: תודה.

דרורה נחמני רוט: סליחה, אני רוצה להעיר רק משפט אחד.

גלעד ארדן: לא, לא.

גלעד ארדן: זה לא דיאלוג, זה לא רב-שיח.

דרורה נחמני רוט: משרד המשפטים לא נגד.

דרורה נחמני רוט: אנחנו מואשמים כאילו אנחנו נגד התיקון, זה לא מתקבל.

גלעד ארדן: גברתי, אני אתן לך להשיב.

גלעד ארדן: פה זה לא משרד המשפטים.

גלעד ארדן: ניסיתי לרמוז לך על כך גם קודם שפה אני מנהל את הדיון למרות שאת אמרת שאת תיתני להוא לדבר, ולזה.

גלעד ארדן: אני מבקש ממך - תרצי להשיב, אני אאפשר לך.

גלעד ארדן: אבל, תני לי בבקשה לעשות זאת לפי סדר הדוברים.

גלעד ארדן: יש אנשים שמחכים לדבר.

גלעד ארדן: מר ישראל משען, מ"מ יו"ר הוועדה הבין-משרדית לצעצועים מסוכנים, בבקשה.

ישראל משען: הוועדה הבין-משרדית לצעצועים מסוכנים מורכבת מהמשטרה, משרד החינוך, ומהרבה גורמים במשרדי הממשלה.

גלעד ארדן: הוועדה הבין-משרדית לצעצועים מסוכנים, האם אתה ידעת שיש דבר כזה?

גלעד ארדן: כמה שנים קיימת הוועדה?

ישראל משען: קרוב לעשר שנים.

ישראל משען: אני פה רוצה לברך את חבר הכנסת גפני, קרוב לארבע שנים הוא מתקשר אליי לפני פורים ושואל.

יובל אביעד: כדי ליישם את צו הפיקוח על מצרכים ושירותים, הוקמה ועדה בין-משרדית במשרד מתוקף הוראת מנכ"ל 7.7, שהתפקיד שלה הוא לבחון באמת איזה צעצוע הוא בגדר צעצוע מסוכן, ואיזה צעצוע הוא לא מסוכן, כאשר לא חל תקן רשמי על צעצוע שזה תקן 562.

משה גפני: לא ידעתי שהוועדה הזאת היא בן-משרדית, אבל אני מכיר.

משה גפני: הוועדה הזאת עושה עבודה טובה מאוד.

ישראל משען: אני אספר מה אנחנו עושים.

ישראל משען: קודם כל, כפי שהתחלתי לומר אני רוצה להודות לחבר הכנסת גפני שמידי שנה נזכר ומתקשר אלינו ושואל: "מה יהיה, מה יהיה?".

ישראל משען: אני שמח שהגענו לפה.

ישראל משען: רבותי, אנחנו עושים המון הסברה קרוב לעשר שנים.

ישראל משען: בשנים האחרונות אנחנו עלינו מדרגה יחד עם המשטרה, ועם הרשויות.

ישראל משען: אנחנו מפיצים עלונים.

ישראל משען: יש לנו אתר של המשרד של צעצועים מסוכנים, ובו יש שירים שמזהירים את הילדים ואת הבוגרים איך אפשר להימנע.

ישראל משען: רבותי, אי אפשר לשתק את שמחת הילדים בכול ומכול.

ישראל משען: יש דברים שהם מותרים - אין מה לעשות.

ישראל משען: צריך להזהיר אותם.

ישראל משען: אמרה פה נציגת "בטרם" שנפצים שהיו בכיסים של מישהו התלקחו.

ישראל משען: יש הוראות אזהרה לא להכניס קפצונים לכיס, אבל ילדים מכניסים ואין מה לעשות.

ישראל משען: זה כמו שיש אזהרה לא להכניס למיקרוגל סיר שהוא מתפוצץ, ומישהו כן מכניס את הסיר והוא מתפוצץ.

אתי בנדלר: יש הבדל בין מבוגר שקורא הוראות שימוש, לבין ילד שלא קורא בדרך כלל את ההוראות.

ישראל משען: הילד מקבל כסף מההורה, וההורה צריך להשגיח עליו.

משה גפני: לפחות להגדיל את האותיות.

ישראל משען: נכון, אנחנו מנסים לפתור את הבעיה על-ידי הוראות אזהרה יותר גדולות.

ישראל משען: אנחנו מנסים לעשות כמיטב יכולתנו בתקשורת, בטלוויזיה, ובכל מקום.

גלעד ארדן: האם נפצים זה חוקי או לא חוקי?

ישראל משען: חוקי, ודאי.

ישראל משען: אני אסביר, כל נושא של נפצים, חזיזים, הם אסורים - חד משמעי.

גלעד ארדן: אמרת - חוקי.

ישראל משען: אני לא יודע מה זה חוקי, אני לא יודע מאיפה מוציאים את הדבר הזה חוקי.

ישראל משען: הם אסורים, והם לא מותרים בכלל לציבור, ולא לייבוא בכלל.

ישראל משען: מה שמותר לייבא זה זיקוקי די-נור שמיועדים ל- - -

גלעד ארדן: האם נפצים זה דבר לא חוקי?

ישראל משען: ודאי.

גלעד ארדן: אם כך אדוני, מה עושה משרד התמ"ת?

גלעד ארדן: בכל חנות מוכרים את זה.

ישראל משען: אדוני, לא נכון.

ישראל משען: חזיזים ו- - -

גלעד ארדן: לא אמרתי חזיזים.

גלעד ארדן: נפצים זה דבר שקיים בכל חנות כמעט.

אתי בנדלר: הפיקות, הקפצונים.

ישראל משען: אם אתה מתכוון לפיקות זה מותר על-פי תקן 562 - אין ויכוח.

גלעד ארדן: מה זה נפצים?

ישראל משען: נפצים זה לא פיקות.

גלעד ארדן: אני לא מדבר על הפיקות, אני מדבר על הגדולים יותר.

ישראל משען: הם חד משמעי - אסור.

ישראל משען: אתה לא מוצא את זה בעסקים, אתה מוצא את זה אצל רוכלים.

קריאה: כל ילד בן שבע יודע איפה לקנות את זה.

גלעד ארדן: האם אדוני יודע להגיד לנו כמה בתי עסק הועמדו לדין, או כמה ביקורות עשיתם?

אברהם בירנבאום: אדוני, האם היית אצל פיני בשוק מחנה יהודה?

ישראל משען: ידידי היקר, אנחנו במחנה יהודה, ואנחנו בכל מקום אחר שיש.

ישראל משען: אנחנו תופסים ומגישים כתבי אישום.

אברהם בירנבאום: ומה התוצאה?

ישראל משען: והתוצאה - בתי משפט.

ישראל משען: זה משפט.

ישראל משען: אני מסכים עם מה שאמר הרב גפני, תחמירו עם העונשים ואז נפתור את הבעיה.

ישראל משען: המשטרה עובדת איתנו יחד, ואל תזלזלו.

אברהם בירנבאום: צריך חוק כמו שהציע הרב גפני.

ישראל משען: כבוד היושב ראש, שאלת כמה עשינו.

ישראל משען: אני רוצה לומר לך שהשנה אנחנו פועלים כבר קרוב לחודש וחצי בנושא מיגור הצעצועים המסוכנים.

ישראל משען: עשינו קרוב ל-500 ביקורות בכל הארץ.

ישראל משען: בלשכות המשפטיות יש קרוב ל-30 תיקים משפטיים שהם בבדיקה לפני הגשת כתבי אישום.

אתי בנדלר: יש היום בארצי 30 תיקים?

ישראל משען: בארצי, אני מתכוון על הארצי.

ישראל משען: בסביבות כ-30, זה לא מדויק.

אתי בנדלר: לגבי עבירות לכאורה שבוצעו באיזו תקופה?

ישראל משען: אני אומר - השנה, 2008.

ישראל משען: אני מתכוון ל- 2008.

ישראל משען: מהנתונים שאנחנו בדקנו אנחנו רואים שאנחנו לא מוצאים את זה בבתי עסקים.

ישראל משען: בתי עסקים יודעים היטב שאסור למכור את הדברים המסוכנים.

ישראל משען: אנחנו רואים את זה אצל רוכלים, אנחנו רואים את זה אצל ילדים עם מכוניות שמגיעים לקרבת בתי-הספר, ומוכרים את זה.

ישראל משען: המשטרה פה מאוד עוזרת לנו לגבי הילדים, אבל זה לא הטיפול שלנו.

ישראל משען: אני חוזר ומבקש להודות לחבר הכנסת גפני, ולעוזר שמטריד אותי תמיד חודש לפני פורים.

משה גפני: כן, העוזר שיפמן.

משה גפני: תודה רבה.

גלעד ארדן: תודה.

יובל אביעד: אנחנו מברכים על מהות הצעת החוק של חבר הכנסת גפני.

יובל אביעד: אבל, ההתנגדות שלנו היא התנגדות מטעם אחר.

יובל אביעד: אנחנו חושבים שתיקון כזה ראוי שהוא ייעשה בחוק התקנים, ולא בחוק העונשין.

יובל אביעד: אנחנו כיום פועלים במשרד התמ"ת לתיקון חוק התקנים, והכנסת פרק שלם בנושא של היבט צעצועים מסוכנים, בחלק שפחות או יותר נותן מענה למצבים שהרב גפני מזכיר בהצעת החוק שלו.

יובל אביעד: אנחנו מנסים להעביר את צו הפיקוח על מצרכים ושירותים שזאת חקיקת חירום לתוך חוק התקנים, וביחד משלבים מצב נוסף של שימוש חורג שילדים עושים בצעצועים שעומדים בתקן רשמי.

יובל אביעד: טיוטא ראשונה של הצעת החוק הזאת הועברה למשרד המשפטים.

יובל אביעד: אנחנו גם אמורים לעשות שינויים ארגוניים בתוך המשרד.

יובל אביעד: התקבלו גם החלטות לגבי העברת הסמכות לממונה על התקינה.

יובל אביעד: אנחנו כן מנסים ויודעים שהמצב הוא לא המצב האופטימאלי, ואנחנו מנסים לשפר אותו ולקדם אותו.

יובל אביעד: אנחנו חושבים שהתיקון צריך להיעשות בחוק התקנים ולא בחוק העונשין.

יהושע גלר: חזיז זה צעצוע?

יהושע גלר: זה תקן?

יובל אביעד: אני לא דיברתי כרגע על חזיז.

יהושע גלר: אבל, על זה מדובר.

יהושע גלר: חזיזים ונפצים זה לא צעצוע, זה לא תקן.

יובל אביעד: בסדר, אבל אנחנו משלבים גם את צו הפיקוח.

יובל אביעד: נכון, יש פה שני מצבים.

יובל אביעד: אנחנו לוקחים את צו הפיקוח מצד אחד, ומעבירים אותו לחקיקה ראשית שעל זה נדבר בעניין החזיזים, ומכניסים פונקציה נוספת שזה מצב שלישי שעליו חוק התקנים לא נותן מענה היום, שזה שימוש חורג שילדים עושים בצעצועים מסוכנים.

יובל אביעד: גם בשתי הרמות האלה אנחנו - - -

גלעד ארדן: אבל, אתם עדיין לא מחמירים את רמת הענישה.

גלעד ארדן: אם אתם מעגנים את זה בחוק התקנים, אז הענישה עליו היא - - -

יובל אביעד: כנראה שנצטרך לעשות תיקון לעניין הצעצועים המסוכנים בנושא הענישה.

יובל אביעד: אנחנו ערים לזה.

יובל אביעד: התחלנו להתקדם, יש לי פה טיוטא ראשונית.

יובל אביעד: אנחנו עובדים על זה, תתקיים פגישה במשרד המשפטים.

אתי בנדלר: האם אתה יכול לדבר קצת על לוח הזמנים הצפוי לטיפול בהצעת החוק הזאת?

יובל אביעד: אני לא יכול להתחייב בשם משרד המשפטים.

אתי בנדלר: אמרתי - "הצפוי".

משה גפני: לא יודעים אם הממשלה תחזיק מעמד.

יובל אביעד: הטיוטא היא קיימת.

גלעד ארדן: צודק חבר הכנסת גפני, יעבירו למשרד המשפטים, ופתאום הכנסת תתפזר עוד כמה חודשים.

אתי בנדלר: בתהליך רגיל, בהנחה שלא יהיו שינויים, מהו לוח הזמנים הצפוי?

יובל אביעד: אני עדיין צריך לדון עם זה עם המשנה ליועץ המשפטי, והסגן שלו עדנה הראל.

משה גפני: זה סיפור ארוך.

משה גפני: זה לא תלוי רק בכם.

יובל אביעד: אני לא יודע אם זה סיפור ארוך.

יובל אביעד: מבחינתנו, אנחנו רואים את זה כמשהו שאנחנו מחויבים לקדם, כי אנחנו רואים בזה משהו שהוא לא תקין.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: עו"ד עופרה בן מאיר, בבקשה.

עופרה בן מאיר: אדוני, אחרי שכולם בירכו, ברכה נוספת לא תעלה ולא תוריד.

עופרה בן מאיר: אבל, אנחנו בהחלט מברכים על היוזמה הזאת, עם הסתייגות אחת קטנה שהרב גפני הזכיר אותה בהערת שוליים.

עופרה בן מאיר: "המחזיק צעצוע מסוכן", זה כמובן כולל גם אם אנחנו מבינים שזה אבסורד, כל ילד שמעל גיל האחריות הפלילית, מעל גיל 12.

עופרה בן מאיר: נאמר פה במילתה דבדיחותא בתחילת הישיבה - פטיש פלסטיק מצפצף הוא בפירוש נכנס להגדרת החוק, כי הוא גורם למטרד, כמו גם אקדח פלסטיק בתחפושות לפורים, טבק להרחה, זיקוקי דינור בעוגות יום-הולדת, זיקוקים דקים כאלה, קפצונים, חבילות צבעים רעילים, רעשן בפורים.

משה גפני: ממה את קוראת?

עופרה בן מאיר: אני קוראת אסוציאציות שעלו לי כשקראתי את הגדרת החוק.

עופרה בן מאיר: אנחנו מציעים או להסיר לגמרי את סעיף קטן (ב) שכולל בתוכו את המחזיק, כי המחזיקים של הדברים האלה הם ילדים קטנים.

עופרה בן מאיר: או לחלופין לצמצם באופן ניכר את הגדרת "צעצוע מסוכן" שמכניס בסופו של דבר דברים אבסורדיים לחוק הזה.

משה גפני: להוריד אי-אפשר, אבל באמת להגדיר באופן מדויק.

גלעד ארדן: מר ירחמיאל טוקר אחרון הדוברים מארגון "הצלה", בבקשה.

ירחמיאל טוקר: ראשית, אני רוצה להודות לחבר הכנסת גפני שהרים את הכפפה להצעת החוק שביקשנו שיסייע לנו בנושא הזה.

ירחמיאל טוקר: אני פותח בדברי שבח לחבר הכנסת גפני על הצעת החוק הזאת.

ירחמיאל טוקר: כל שנה חובשי מד"א, ומתנדבי "איחוד הצלה", נתקלים בילדים, בהורים, בנשים בהיריון, שנפגעים מזה.

ירחמיאל טוקר: מדובר בסכנת חיים בכל מקרה חירום שיש כתוצאה מנפצים, אם זה התקפי לב, ואם זה כל אירוע חמור של קטיעות ופגיעות מאוד חמורות, בעיניים, בידיים וכד'.

ירחמיאל טוקר: כבודם של אנשי התמ"ת במקומם מונח, אבל אתם אומרים שפעלתם עשר שנים, ושיש לכם ועדה בין-משרדית, תוך-משרדית - אני לא יודע.

ירחמיאל טוקר: אבל כל מי שיושב פה שומע את הפיצוצים האלה ליד ביתו כל יום.

ירחמיאל טוקר: הפיצוצים האלה רק מחמירים.

ירחמיאל טוקר: החומרים גם נהיים יותר ויותר מסוכנים.

ירחמיאל טוקר: אתם רוצים לשנות עוד חוק, וזה לא יהיה שנה אלא שלוש שנים.

ירחמיאל טוקר: את השנה הזה לא אכפתם.

ירחמיאל טוקר: כל ילד בן שש-שבע יודע היכן לוקחים אצל נפצים - אצל פיני בשוק מחנה יהודה, או בכל מקום אחר.

ישראל משען: פיני בבית חולים, הוא איננו.

ירחמיאל טוקר: אבל, הוא לא בבית-סוהר בגלל שהחוק כיום לא אומר את זה, לצערנו.

ירחמיאל טוקר: אבל, כל ילד בן שבע יודע איפה קונים את זה.

יהושע גלר: אגב, קראו לו מצווה.

יהושע גלר: זה נקרא "מצווה הבאה בעבירה".

ירחמיאל טוקר: עם כל הכבוד, פעלתם עשר שנים, ועכשיו אתם רוצים להקים עוד ועדה, ולשנות את התקן בתוכו, אבל כל זה לא רלוונטי.

ירחמיאל טוקר: אני לא רוצה לומר - אבל, אתם עד היום פשוט נכשלתם.

משה גפני: החקיקה לא אפשרה להם.

ירחמיאל טוקר: החקיקה לא אפשרה לכם לעשות את הדבר הזה.

ירחמיאל טוקר: אנחנו מבקשים להכניס את זה לחוק, כי ברגע שהמשטרה תיכנס לנושא הזה יהיה אפשר להפעיל מודיעין, יהיה אפשר להפעיל אכיפה מראש.

ירחמיאל טוקר: מגיעות אוניות שלמות מהמזרח, ואין אפשרות לאכוף את זה כי למשטרה אין את האפשרות הזאת.

ירחמיאל טוקר: אנחנו מבקשים מחבר הכנסת גפני ומכולם לתמוך בזה, כי אנחנו מגיעים למסיבות פורים של משפחות ומטפלים בילדים קטועי אצבעות.

ירחמיאל טוקר: הם אומרים לנו: "לא ידענו שזה אסור, מוכרים את זה בכל חנות, האותיות על הנייר הן כל כך קטנות".

ירחמיאל טוקר: אנחנו מבקשים לאסור את זה על פי חוק, ולהעניש כל סוחר וכל מוכר בדבר הזה בענישה מאוד חמורה שתרתיע אותם.

ירחמיאל טוקר: בכך, נצליח להציל חיי אדם.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: מר יפה ממד"א, בבקשה.

אלי יפה: לא יעזור - הנפצים, החזיזים הם חומר נפץ.

אלי יפה: זה פשוט חומר נפץ למרות כל ההסתתרויות פה מאחור, וכל הדברים מסביב.

אלי יפה: זה חומר נפץ, הוא מסתובב, משתמשים בו, והמשטרה לא יכולה לעשות שום דבר.

אלי יפה: מה שאמרו הוא נכון, וחבל.

אלי יפה: ילדים מאבדים אצבעות, מבוגרים מאבדים את החיים, ואף אחד לא יכול לעשות שום דבר כאשר חומר נפץ מסתובב חופשי במדינה.

אלי יפה: צריך לתת לעשות לזה סוף במשרד זה או במשרד אחר, בתקנה זו או בתקנה זו.

אלי יפה: הגיע הזמן לעשות את זה היום.

אלי יפה: תודה לחבר הכנסת גפני, ולכל חברי הוועדה שהביאו את הנושא הזה לדיון לפני פורים.

אלי יפה: אני מקווה שיצא מפה משהו.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: אנחנו נסכם את הדיון לפני סיום.

גלעד ארדן: קודם כל, הייתי מבקש ממשרד התמ"ת להאיץ את הליך החקיקה.

גלעד ארדן: אתם בוודאי יודעים שחקיקה פרטית היא הרבה פעמים קטליזאטור למשרדי הממשלה, ואני חושב שכדאי לשקול אולי כן חלק מהדברים שהם דחופים יותר, לשלב אל תוך הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת גפני, כי אני מוכן לתת לזה קדימות כאן.

גלעד ארדן: מדובר בסך הכול בפיקוח נפש, ובחיי אדם, ואם חלקים מתוך התקנים שמתייחסים לחומרים הנפיצים, אני מציע אולי שכן תכניסו את זה דרך החוק של גפני.

גלעד ארדן: אם החוק הממשלתי יבוא – נאחד אותם.

גלעד ארדן: אבל, אם לא – חבל להפסיד זמן בעניין הזה.

גלעד ארדן: בנוסף, גם אני אבא לילדים קטנים.

גלעד ארדן: אני מבקש ממשרד התמ"ת - יש כנראה חוסר ידע גדול מאוד בציבור למסוכנות גם של אותן פיקות שאתם אומרים שיש עליהן אזהרה שאם הן נמצאות בכיסו של הילד בשעה שהוא יושב באוטו, הן עלולות להתפוצץ.

גלעד ארדן: אני מבקש להביא לידיעת השר שהוועדה מבקשת בימים הקרובים - אפילו שזה כל כך קרוב – לנסות לצאת באיזושהי הסברה, קריאה לציבור.

ישראל משען: כבוד היושב ראש, יש הסברה בטלוויזיה, יש הסברה באינטרנט, יש הסברה בעלונים.

קריאה: במגזר החרדי לא קוראים אינטרנט.

גלעד ארדן: אני לא ראיתי.

גלעד ארדן: הרב אטיאס אותי עוד לא סינן, לא באינטרנט, ולא בזה, ואני לא זוכר שראיתי.

ישראל משען: תחפש שם "צעצועים מסוכנים", ותראה.

משה גפני: אבל, זה לא מספיק.

ישראל משען: אני מבקש להראות לך את העלון הזה.

משה גפני: אנחנו לא מעבירים עליכם ביקורת.

גלעד ארדן: לסיכום, הוועדה דורשת שגם משרד התמ"ת וגם המשטרה יעשו מהיום כמה מבצעי אכיפה.

אבי שושן: כמו שציין נציג משרד התמ"ת, אנחנו כל שנה מוציאים הנחיה במשטרה לבצע מבצעים משותפים.

אבי שושן: בתקופה שלפני פורים, יום העצמאות, והרמאדאן, יש מבצעים ממוקדים של המשטרה - בכל המשטרה - מבצעים משולבים יחד עם פקחים של משרד התמ"ת.

אבי שושן: נכנסים למאות עסקים, מבוצעים עשרות מבצעים, ונתפסים עשרות אלפי פריטים.

גלעד ארדן: האם הסוחרים מועמדים לדין?

אבי שושן: המשטרה מסייעת בעניין הזה.

אבי שושן: הגורם המקצועי זה התמ"ת.

אבי שושן: המשטרה מסייעת למשרד התמ"ת בעניין הזה ככל האפשר.

גלעד ארדן: בכל אופן, אנחנו עדיין קוראים לכם להגביר את האכיפה וההרתעה בעניין הזה.

גלעד ארדן: הדיון הבא יתקיים בשבועות הקרובים כדי להתחיל לקדם ולהצביע – לפני יום העצמאות, בוודאי.

משה גפני: תודה רבה.

יהושע גלר: תודה רבה למר משען שעשרים שנה עוסק בנושא הזה.

גלעד ארדן: תודה רבה למר משען.

גלעד ארדן: תודה רבה, ישיבה זו נעולה.

גלעד ארדן: הישיבה הבאה נפתחת בעוד שתי דקות.