ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 335, 2008-03-18 10:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: אנו עוסקים היום במשבר המים בישראל.

אופיר פינס-פז: היה לי הכבוד המפוקפק, או הלא מפוקפק, להיות חבר בוועדת החקירה הפרלמנטרית שבדקה את משבר המים בשנת 2002.

אופיר פינס-פז: אני זוכר שאז ירדנו לשורשי המשבר וניסינו ללמוד אותו, להבין אותו ולנסות גם להמליץ המלצות לגבי העתיד.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שוועדת החקירה הפרלמנטרית עשתה מלאכה ראויה למדי, בהחלט הקדשתי לזה מאמץ, אך למרבה הצער אנו נחשפים למשבר חדש.

אופיר פינס-פז: המשבר הזה, לצערי הרב, ניתן היה להעריך שיגיע.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לומר שהכתובת היתה כתובה על הקיר כי זה נשמע נדוש, וזה דבר שנאמר כבר ביותר מדי הזדמנויות, אבל היה ברור שמספר דברים מרכזיים לא קורים, או קורים בקצב לא נכון ובהיקף לא נכון, על אף שהאזור הזה מועד לפורענות מים.

אופיר פינס-פז: יש איזו אדישות בלתי נסבלת וחוסר הלימה שפשוט לא מתקבל על הדעת במדינה שאמורה להתנהל באופן רציונלי.

אופיר פינס-פז: הרי יש כאן מחסור במים, זה דבר נתון, למרות שהיה כאן איזה מומחה שאמר שבגרמניה יורדים לא יותר משקעים מאשר בישראל, אינני יודע עד כמה זה נכון, אבל אין ספק שהתחושה המבוססת היא שמשאב המים אצלנו הוא משאב נדיר, שלא נמצא בהיקפים ובכמויות בלתי נדלות, ההיפך הוא הנכון.

אופיר פינס-פז: אלה תנאיי העבודה וזו תמונת המצב העובדתית.

אופיר פינס-פז: מצד שני, כולנו מתייחסים אל המים כאילו זה הדבר האחרון ממש שצריך להדאיג אותנו – בזבזנות, חוסר תכנון, הפקרת מקורות המים לזיהומים, בארות מים נסגרות כאן אחת אחר השנייה כדבר שבשגרה, האקוויפרים מזוהמים יותר ויותר, הכנרת היא עולם הולך ונעלם.

אופיר פינס-פז: כל מה שהודיעו לנו שהולכים לעשות באיחור של שנים רבות מאוד, קרי: התפלת מים, נעשה לא על-פי לוח הזמנים שנקבע ולא על-פי ההיקפים המתוכננים.

אופיר פינס-פז: אני מצטער מאוד.

אופיר פינס-פז: דיברו על דבר אחד, אך נכון להיום ב-2008 יש דבר אחר לגמרי, מצומצם בהרבה.

אופיר פינס-פז: ניתן כמובן לאנשי המקצוע לומר את הדברים כהווייתם, אבל אין ספק שלא עומדים בלוחות הזמנים ובהיקפים.

אופיר פינס-פז: אנחנו שוב מוצאים עצמנו בנקודת האפס, שבה צריך שוב להעלות את כל הפתרונות ואת כל האלטרנטיבות, מייבוא מים מטורקיה ועד לא יודע מה.

אופיר פינס-פז: הדבר הזה מעלה שוב שאלות נוקבות מאוד ונוגות מאוד על כושר הביצוע של הרשות המבצעת, על היכולת שלה לתכנן ועל היכולת שלה לשמור.

אופיר פינס-פז: חברי הוועדה יודעים שאני מתנהל מול הממשלה כבר מספר חודשים לגבי הצעת חוק זיהום קרקעות ועדיין לא הצלחנו להגיע אל קו ההסכמה.

אופיר פינס-פז: הרי הקרקעות המזוהמות מזהמות את מקורות המים ואת הבארות, זה ברור.

אופיר פינס-פז: הזיהום דינמי, הוא זיהום נייד שמגיע למי התהום.

אופיר פינס-פז: אנו רואים הפקרות בקלות הבלתי נסבלת שבה הדברים קורים, כאילו אין לנו בכלל בעיית מים, כאילו שזאת הבעיה האחרונה הקיימת היום במדינת ישראל, עד שפתאום נציב המים מודיע: חבר'ה, יש בצורת, יש שנה קשה, יש משבר חמור, ואז כולם מתעוררים.

אופיר פינס-פז: אני לא רואה כאן שום מדיניות של חיסכון במים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שלא היה ניסיון, ובוודאי שאילו היה ניסיון הוא לא הצליח, להטמיע בציבור, גם בציבור העירוני וגם בציבור החקלאי, את הצורך בחיסכון במים, גם לא בציבור התעשייתי.

אופיר פינס-פז: אני לא רואה כאן מספיק תמריצים לחיסכון במים.

אופיר פינס-פז: חשבו שמישהו בא עם כותרת, שהנה נתפיל מים, ואז הכול יהיה בסדר.

אופיר פינס-פז: אני לא רואה כאן מספיק שימוש במים מוּשבים, אני לא רואה כאן מספיק מיחזור.

אופיר פינס-פז: יש, אבל לא מספיק, אפשר הרבה יותר.

אופיר פינס-פז: שיקום נחלים ושיקום בארות – הכול הוא מדע בדיוני.

אופיר פינס-פז: האם איזה מקור מים שוקם מאז דוח ועדת החקירה הפרלמנטרית, שהיה בלתי שמיש והושמש מחדש?

אופיר פינס-פז: הלוואי ויש, אשמח לשמוע.

אופיר פינס-פז: ואז אנחנו מגיעים אל השוקת השבורה, תרתי משמע, ומנסים לראות מה לעשות.

אופיר פינס-פז: בסדר, ננסה לראות מה לעשות.

אופיר פינס-פז: אגב, יצא הדבר כך שאנחנו מתקרבים ליום המים הבין-לאומי, נדמה לי שיתקיים בשבת, אז אפשר לארגן לכולם כוס של מים, להרים כוסית לרגל יום המים הבין-לאומי?

דב חנין: השנה עוד אפשר להרים כוסית כזאת.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שזה עוד יתאפשר.

קריאה: אבל מי ברז.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שהדיון הזה יעסוק בסיבות ובפתרונות כמובן, עלינו להיות ממוקדים.

אופיר פינס-פז: הדיון הזה יימשך שעתיים.

אופיר פינס-פז: לאחר מכן נעבור לדיון אחר, באותה אווירה, על הכנרת.

אופיר פינס-פז: הייתי רוצה מאוד לשמוע לא רק פתרונות כלליים.

אופיר פינס-פז: פתרונות כלליים זה להגיד: נסגור עכשיו את הברזים אני לא יודע למי.

אופיר פינס-פז: צריך גם פתרונות שיש בהם תהליכיות, שקשורים לתרבות החיים כאן.

אופיר פינס-פז: זה האתגר הכי קשה והכי גדול, אבל אם לא נעמוד בו נגיע למשבר נוסף בעוד זמן כזה או אחר, בתקווה שנצא מן המשבר הנוכחי.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מנציבות המים להציג את הנתונים ולאחר מכן נאפשר לגופים השונים ולחברי הכנסת להתייחס.

דוד ירוסלביץ: ראשית, אנחנו עכשיו רשות ממשלתית למים, לא נציבות מים, ואני סמנכ"ל ברשות המים.

דוד ירוסלביץ: פרופ' אורי שני מתנצל, הוא נמצא בכנסת ומקווה עוד להיכנס לישיבה, אבל הוא נמצא כעת בדיון בוועדת החוץ והביטחון ואיננו יכול להשתתף בישיבות של שתי הוועדות בעת ובעונה אחת, לכן אנסה לייצג אותו נאמנה בדיון הזה.

דוד ירוסלביץ: אפתח במספר משפטים, ואני מבקש אחר-כך להציג מצגת קצרה מאוד שהכנו על מצב משק המים, מספר עובדות והצעות לפתרונות.

דוד ירוסלביץ: אצלנו שנה הידרולוגית מתחילה ב-1 בנובמבר ומסתיימת ב-31 באוקטובר בשל העונות, קיץ וחורף.

דוד ירוסלביץ: הנה פרופ' אורי שני הגיע.

אופיר פינס-פז: התחלנו בפתיח, כאשר הצגתי את הנושא באופן כללי.

אופיר פינס-פז: ביקשתי מכם להציג את העובדות באופן מסודר, גם תמונת המצב שמאפיינת את משבר המים וגם הסיבות המרכזיות למשבר והפתרונות שחושבים עליהם, בבקשה.

אורי שני: ברשותכם, כפי שאמרנו ליושב-ראש, אני מפצל את הזמן שלי בין ועדת הפנים והגנת הסביבה ובין ועדת החוץ והביטחון, אבל אשתדל להיות כאן ככל היותר.

אורי שני: אני אצטרך לצאת לרבע שעה, אז אגיד כמה מילים, אך אני מקווה לחזור לדיון המרכזי.

אורי שני: אתחיל בשלוש מילים פשוטות מאוד, ואחר-כך יושבים כאן מר דוד ירוסלביץ וגברת תמי שור שיוכלו להשיב על שאלות ספציפיות טוב יותר ממני.

אורי שני: אנחנו שרויים במשבר במשק המים בשל שתי סיבות עיקריות.

אורי שני: טריוויאלי להגיד שהביקוש גדול מן ההיצע, אבל באופן ספציפי אנחנו נמצאים היום אחרי רצף של 4 שנות בצורת, שהוא רצף נדיר למדי – אם בודקים את הסתברות לרצף כזה, משנת 1930 ומשהו, אז התחילו מדידות, זאת הפעם השנייה שנתקלים ברצף של 4 שנות בצורת.

אופיר פינס-פז: האם זה קשור לפי דעתך למשבר האקלים?

אורי שני: אגיע לזה מייד.

אורי שני: אם הממוצע הרגיל הרב-שנתי שלנו, של מילוי פחות איבודים, הוא 1.34 מיליארד קו"ב, בשנה האחרונה היינו ב-826 מיליון קו"ב, כאשר באגנים החשובים בכנרת ובירקון-תנינים כמות הגשם היתה כ-65% מן הממוצע הרב-שנתי, וכאשר כמות הגשם קטנה יותר כמות המים שמגיעה אלינו מן הגשם קטֵנה עוד יותר כי הצמחים סופחים יותר בדרך והקרקע מתמלאת יותר בדרך.

אורי שני: מעל מדינת ישראל יורדים בערך 7 מיליארד קו"ב גשם בשנה.

אורי שני: המילוי שלנו הוא כמיליארד קו"ב.

אורי שני: רוב המים האחרים יוצאים על-ידי הצמחים בטרנספירציה, גם בטבע וגם בחקלאות.

אורי שני: מיעוטם הקטן יוצא בשטפונות לים.

אורי שני: רוב המים יוצאים על-ידי הצמחים בטרנספירציה.

אורי שני: ככל שהשנה יבשה יותר, שיעור המים שיוצאים בטרנספירציה מן המים שיורדים גדול יותר.

אורי שני: לכן אם ירד 65% מן הממוצע הרב-שנתי כמות המים שמגיעה אלינו קטֵנה עוד יותר.

אורי שני: אלה נתונים פשוטים.

אורי שני: מה שמוסיף לגודל המשבר הוא העובדה, היות ואנחנו נמצאים אחרי 3 שנות בצורת אזי האוגרים שלנו ריקים כמעט.

אורי שני: התוצאה הסופית של כל הדברים הללו ביחד, אם נדבר לרגע על המושג הכי קליט, על הכנרת, נעבור את הקו האדום אי-שם במהלך יולי.

אורי שני: אין ספק שנעבור את הקו האדום של הכנרת.

דב חנין: אתה מדבר על הקו האדום התחתון החדש, כלומר על הקו השחור?

אורי שני: הצבעים לא חשובים.

דב חנין: הצבעים לא חשובים, אבל זה הקו האדום התחתון החדש.

אורי שני: לא, אני מדבר על הקו האדום המקורי של מינוס 213-214.

דוד ירוסלביץ: היום מדברים על מינוס 214.

אופיר פינס-פז: אנחנו תמיד בצבע אדום, כך או אחרת אנחנו באווירת צבע אדום.

אורי שני: הקו השחור הוא מינוס 214.3-214.4 ונגיע אליו בסביבות חודש דצמבר, ולא חשוב אם נהיה 5 סנטימטרים לכאן או לכאן.

אורי שני: אני לא יודע כעת להגיד נתונים מדויקים לגמרי כי תלוי אילו תקלות יהיו לנו בדרך.

אורי שני: בירקון-תנינים השנה יהיה גירעון שטרם ראינו כמותו, נמוך יותר מן הקו השחור.

אופיר פינס-פז: גירעון שלא ראינו כמותו מעולם בתולדות מדינת ישראל.

אורי שני: יש מי שטורחים להגיד שאולי ב-2001 היינו במשבר גדול יותר.

אורי שני: אני אומר: הלוואי שהמשבר הזה יהיה דומה למשבר של 2001, במובן שב-2002-2003 ירד הרבה גשם.

אורי שני: היום אנחנו כבר אחרי הנקודה הזאת.

אופיר פינס-פז: אתה יודע למה ירד הגשם – בגלל מסקנות ועדת החקירה הפרלמנטרית.

אורי שני: אם כך אני מזמין עכשיו ועדת חקירה פרלמנטרית, תכתוב שאשמח לגשם.

אורי שני: אילו ידענו בוודאות או בהסתברות גבוהה ששנת 2009 תהיה שנה טובה אז הדאגה שלנו היתה כמובן קטנה בהרבה, אבל כאשר אני בודק את ההסתברות מה יהיה ב-2009, מתוך הנחה שאין זיכרון אקלימי, כלומר כאילו מטילים את הקובייה מחדש מידי שנה, העובדה שהשנה היתה בצורת או שאנו אחרי רצף של 4 שנות בצורת לא אומרת שהגיע הזמן שתהיה שנה ברוכת גשמים, זה לא אומר כלום.

אורי שני: היות וכך, אנחנו יודעים שההסתברות לכמות גשם מתחת לממוצע ב-2009 היא למעלה מ-50%.

אורי שני: למה?

אורי שני: כי חציון השנים – כלומר מספר השנים שכמות הגשם נמצאת מתחת לממוצע – גדול יותר מאשר מספר השנים שכמות הגשם נמצא מעל הקו.

אורי שני: כאשר בשנה מסוימת כמות הגשם כבר מגיעה מעל קו הממוצע היא ברוכה יותר ולכן הממוצע נקבע כפי שנקבע.

אורי שני: שאלו מה ההשפעה על תהליכים ארוכי-טווח.

אורי שני: כרגע, בלי לנסות לקבוע בצורה מסודרת האם זה נובע מתהליך זיהום גלובלי או מתהליך של העננים או מתהליך ההתחממות העולמית או מתהליכים אחרים – אם יהיה זמן אתייחס לזה אחר-כך – התהליך שאנו מזהים, שב-16 השנים האחרונות ממוצע המים הזמינים ירד מ-1.34 מיליארד קו"ב ל-1.175 מיליארד קו"ב.

אורי שני: זאת ירידה גדולה, ירידה ממוצעת.

אורי שני: 16 שנים זה תקופה לא קצרה, וב-16 השנים הללו אנחנו בהחלט רואים תבנית של ירידה.

אורי שני: מה המגמה?

אורי שני: האם השנה הזאת מבשרת חורף גשום יותר?

אופיר פינס-פז: ברמה המדעית אתה יודע להגיד למה, או שאתה רק מניח שזה קשור להתחממות העולמית?

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר אתה גם מדען, ואולי קודם כול מדען.

דב חנין: באוניברסיטת תל-אביב נעשו מחקרים שהראו ירידה משמעותית ברמת המשקעים במזרח הים התיכון כתוצאה ממשבר האקלים.

אורי שני: יש מחקרים, גם של פרופ' הלפרט מאוניברסיטת תל-אביב.

אורי שני: אנחנו מסבירים את הירידה בכמות המים שמגיעה אלינו – ובכוונה אני מדבר על מים ולא על גשם – בארבע תופעות, שאנחנו לא יודעים עדיין לקבוע את המשקל היחסי ביניהן, אנחנו עובדים על כך.

אורי שני: ה"רעש" בין השנים גדול למדי ולכן הבדל של 10% – בין 1,340-1,175 – עבורנו כמשתמשים הוא ענק אבל בסטטיסטיקה בהבדל כזה עדיין לא פשוט לגלות מובהקוּת בתהליכים.

אורי שני: אנחנו מייחסים את הירידה בכמות המים לארבעה תהליכים, כדלקמן: 1) global warming – כפי שמוכר לכולם.

אורי שני: 2) זיהום עננים – זה תהליך שנמצא בעינו של ויכוח מדעי.

אורי שני: כאשר עננים מזדהמים בקולואידים הידרו-פוביים, הקולואידים הללו גורמים לכך - - -

אופיר פינס-פז: זה קרינה?

אורי שני: לא.

אורי שני: כדי שיירדו מים מענן, גודל הטיפות צריך לעבור מאסה קריטית.

אורי שני: אם טיפות המים לא עוברות מאסה קריטית הענן לא מוריד גשם.

אורי שני: כאשר הענן מלא בקולואידים הידרו-פוביים הטיפות מתלכדות בגדלים קטנים מדי ואז הענן לא מוריד גשם.

אורי שני: בזריעת עננים אנחנו מנסים להכניס קולואידים כאלה שכן יגדילו די את הטיפות.

אורי שני: המקור של קולואידים כאלה נמצא ב-emission (פליטה).

אורי שני: זה יכול להיות ממכוניות, או מתעשייה, או מסופות חול בסהרה שעשויות להיות קשורות גם כן לתהליכים שציינו, אבל אני אומר שבוודאות שחלק מן הזיהום אנחנו מייבאים מאירופה.

אורי שני: כלומר חלק מגיע מן הזיהום של מזרח אירופה, חלק מגיע מסופות חול בסהרה, הכול תורם לנו, וכאן אנחנו כן חלק מתהליך גלובלי, ולא משנה כרגע אם נשים אותו בדיוק כאן או כאן.

דב חנין: גם סופות החול בסהרה ובמצרים קשורות, על-פי מחקרים שאני מכיר, למשבר אקלים ולמשטר הרוחות.

אורי שני: אני מסכים.

אורי שני: 3) אנחנו רואים נדידה של הגשמים דרומה.

אורי שני: יש הסברים שקושרים את זה לכל מיני תופעות שקשורות באגם נאצר, בשינויים שנובעים כתוצאה מכך.

אורי שני: 4) אני סבור שזה נובע גם משינויים בשימושים חקלאיים.

אורי שני: החקלאות בישראל מתקדמת היום לכיוון של יותר מטעים על חשבון גידולי שדה.

אורי שני: פעם גידלו כאן כותנה.

אורי שני: זה לוקח יותר מים ואז יש פחות מים.

אורי שני: אני לא נותן לזה כרגע ציון איכותי, אבל ברמה העובדתית זה לוקח יותר מים.

אורי שני: היות ומדובר בסך הכול על 100 ומשהו מיליון קו"ב, על 10%, אנחנו עדיין לא יודעים לחלק את זה בין הרכיבים השונים.

אורי שני: אנחנו עובדים על זה.

חנא סוייד: אבל המרכיב האחרון שציינת זה לא גשם, אלא בעצם שימוש.

אורי שני: נכון, מפני שמה שיש לנו הוא תוצאה.

אופיר פינס-פז: נעצור כאן בדברים של מנכ"ל רשות המים.

אופיר פינס-פז: עכשיו נדבר על הפתרונות שלא קרו.

אופיר פינס-פז: מה קרה עם ההתפלה?

דוד ירוסלביץ: אני חוזר על הבקשה שלי שתתיר לנו להציג את המצגת.

דוד ירוסלביץ: נראה לי שזה יעשה סדר בדברים.

דוד ירוסלביץ: המצגת קצרה מאוד.

אופיר פינס-פז: תציגו אותה, אבל אל תתעכבו על מה שמנכ"ל רשות המים הסביר כבר.

אופיר פינס-פז: הזמן שלנו קצר.

דוד ירוסלביץ: עוד לפני המצגת אני מבקש לומר משפט אחד.

דוד ירוסלביץ: כבר בסוף חודש ינואר – בעקבות מה שפרופ' אורי שני אמר, ומה שטרם הספיק להגיד – כאשר זיהינו את הבעיה האמיתית לא חיכינו, למרות שחלק מאתנו עדיין מתפלל לגשם.

אופיר פינס-פז: זיהיתם, אבל לא פרסמתם.

אופיר פינס-פז: אני לא בטוח עד כמה זה בסדר כי נדרשת כאן שקיפות.

אופיר פינס-פז: הבנתי ממקורותי שלא פרסמתם משום שעדיין ירד גשם.

אופיר פינס-פז: אמרתם: כיצד תפרסמו והציבור יראה גשם וישאל איזה מין משבר יש כאן?

אופיר פינס-פז: הבנתי את הטקטיקה הזאת.

אופיר פינס-פז: מצד שני, אם יש משבר על הציבור לדעת על כך, לא רק אנשי המקצוע, וצריך לתת לו תשובות.

דוד ירוסלביץ: ואז פרופ' אורי שני מינה ועדת חירום והעמיד בראשה את גברת תמי שור, מנהלת אגף תפעול בנציבות המים.

דוד ירוסלביץ: בעקבות זה מה שתראו במצגת ומה שנעלה השבוע למועצת הרשות הממשלתית למים ולביוב לדיון ולקבלת החלטות.

תמי שור: אתחיל בלי המצגת כי היא לא עולה.

תמי שור: התחלנו עם הנתון שהציג פרופ' אורי שני, על המילוי החוזר של המים הטבעיים השנה, שעומד על סדר גודל של 832 מלמ"ק.

תמי שור: זה תאי המים הטבעיים – כמות המים שהטבע יכול לתת לנו.

תמי שור: מעבר לזה נוסף החלק של המים המותפלים שיש לנו כבר זמין מתחת לידיים, שכולל היום שני מתקני התפלה עובדים – מתקן התפלה באשקלון שנותן עד 108 מיליון קו"ב בשנה, ומתקן התפלה בפלמחים שעל-פי ההסכמים נותן היום 30 מיליון קו"ב בשנה.

תמי שור: בנוסף לכך יש לנו מתקני התפלה של מים מליחים.

אופיר פינס-פז: מה תוכנן ולא בוצע?

תמי שור: תיכף אסביר.

תמי שור: אגיד כמה יש לנו השנה.

תמי שור: כרגע יש לנו את מתקני ההתפלה באשקלון ובפלמחים, ומעבר לזה עוד התפלה של מים מליחים.

תמי שור: בסך הכול זה ההיצע שעומד לרשותנו.

אופיר פינס-פז: בכמה הוא מסתכם?

תמי שור: הוא מסתכם ב-158 מלמ"ק.

תמי שור: זה מביא אותנו בסך הכול ל-984 מלמ"ק.

אופיר פינס-פז: מה היה הצפי מן ההתפלה לשנת 2008?

תמי שור: זה שאלה.

אופיר פינס-פז: למה זה שאלה?

אופיר פינס-פז: יש ממשלה, יש לה יעדים ולוחות זמנים.

אופיר פינס-פז: זה מאוד פשוט, רק צריך לעשות את זה.

תמי שור: בדיוק בשל כך זה שאלה.

תמי שור: בכל הקמה של מתקן התפלה מקובל, מכיוון שהקמת תשתית למתקן התפלה של 100 מיליון קו"ב עולה כ-1.5 מיליארד שקל לכן זה מגובה בהחלטת ממשלה.

תמי שור: ראינו החלטות ממשלות מסוימות על היקף התפלה החל מן התקופה שאתה מכיר כאשר פעלה ועדת החקירה הפרלמנטרית, אך מאז ממשלת ישראל שינתה את החלטותיה מספר פעמים.

תמי שור: בהחלטה הלפני אחרונה של ממשלת ישראל, משנת 2006, הוחלט שלא ממשיכים לפתח מתקני התפלה נוספים אלא רק אלה שהיו במכרז, בעקבות ייעול במשק המים.

תמי שור: ההחלטה הזאת שונתה שוב רק בשנה שעברה, אם אני לא טועה ביולי 2007.

אופיר פינס-פז: מי הביא את הצעות ההחלטה הללו?

אופיר פינס-פז: הרי הן לא באו מן השמים.

אופיר פינס-פז: הרי איזה "גאון" החליט ב-2006 שהמשבר הסתיים וחבל על הכסף.

אופיר פינס-פז: הרי ברור שמישהו המציא את הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: יש שמות להחלטות?

דוד ירוסלביץ: אם אגיד לך שזה עלה במסגרת חוק ההסדרים תבין לבד מי הביא את זה.

אופיר פינס-פז: שר האוצר.

אופיר פינס-פז: מי היה שר האוצר ב-2006 כאשר ההחלטה הזאת התקבלה?

דוד ירוסלביץ: השר הירשזון.

תמי שור: בכל מקרה, ההחלטה שונתה ב-2007 לאחר שהנושא נבדק פעם נוספת והחליטו שכנראה בכל זאת צריך התפלה.

תמי שור: כרגע יש החלטת ממשלה על הקמת מתקנים להתפלת 505 מיליון קו"ב עד לשנת 2012.

אופיר פינס-פז: כלומר, משרד האוצר בעצם חזר לסורו.

אופיר פינס-פז: ידוע לנו הרי שמשרד האוצר התנגד להתפלה מאז ומעולם, באופן שיטתי, כפי שהתנגד לרכבות, כפי שהתנגד לדברים רבים אחרים שלא קשורים לעניין.

אופיר פינס-פז: בהזדמנות הראשונה כאשר סבר שיוכל לשווק לממשלה שמשבר המים מאחורנו מייד חסכו שם.

אופיר פינס-פז: מה היתה המשמעות התקציבית של ההחלטה מ-2006?

אופיר פינס-פז: מיליארד, 2 מיליארד, 3 מיליארד שקל?

אופיר פינס-פז: והנה אנחנו עומדים בפני משבר, בשנת 2007 תיקנו כבר את ההחלטה אבל זה יצר כבר לוח זמנים אחר.

תמי שור: נתקבלה החלטה על הקמת מתקנים להתפלת 505 מיליון קו"ב עד לשנת 2012.

תמי שור: כרגע עובדים שני מתקנים.

תמי שור: מתקן חדרה, שנמצא בהקמה, יתחיל לעבוד בספטמבר 2009.

אופיר פינס-פז: ואילו לא התקבלה ההחלטה על ביטול ההתפלה מתי היה מוקם המתקן בחדרה?

תמי שור: ההחלטה ההיא לא שינתה את לוח הזמנים לגבי המתקנים שהפעולה שלהם אושרה.

אופיר פינס-פז: למתקנים שעברו מכרז.

אופיר פינס-פז: מתי הפעלת המתקן בחדרה היתה אמורה לצאת לפועל על-פי החלטת הממשלה המקורית?

אופיר פינס-פז: זכור לי שיש איחור בלוח הזמנים.

תמי שור: קודם כול, בוודאי יש איחור, אבל אבהיר את סדרת ההחלטות של הממשלה שהולכות לשני כיוונים: הגדלה, הקטנה, הגדלה, הקטנה.

אופיר פינס-פז: הממשלה מזגזגת ללא הפסק, כאילו לא היה משבר ב-2002, כאילו לא היו צריכים להילמד לקחים.

אופיר פינס-פז: מקבלים החלטות קדימה ואחורה.

אופיר פינס-פז: יוצא מן הכלל.

תמי שור: בכל מקרה, המתקן בחדרה יתחיל לספק מים בספטמבר 2009, כאשר לצורך כל התחזיות שאנחנו מדברים עליהן הוא לא כל-כך רלוונטי לשנים 2008-2009 כי הבסיס שלנו עובד לפי שנה הידרולוגית שמסתיימת באוקטובר.

אופיר פינס-פז: אם יתחיל לפעול בספטמבר 2009 תהיה לו השפעה על 2010, אם יהיה לנו מה לשתות כאן עד אז.

תמי שור: מעבר לזה, מתקנים שנמצאים בטיפול כרגע הם מתקן ההתפלה של "מקורות" באשדוד, שהוחלט שיוגדל ל-100 מיליון קו"ב.

אופיר פינס-פז: חדרה יספק אף הוא 100 מיליון קו"ב?

תמי שור: כן.

אופיר פינס-פז: חדרה – 100 מיליון קו"ב, אשדוד – 100 מיליון קו"ב.

אופיר פינס-פז: מתי המתקן באשדוד אמור לספק את כמות המים הזאת?

דוד ירוסלביץ: על-פי ההתחייבות של "מקורות" בסוף שנת 2010.

אופיר פינס-פז: הכול אחרי המבול, שכנראה לא יבוא אף פעם.

תמי שור: מעבר לזה, אנחנו מטפלים במתקן שורק, שם מדובר על שנת 2012.

אופיר פינס-פז: בקיצור, אין לכם מה להציע לנו למשבר הנוכחי, אין לכם שום שפן בכובע.

אופיר פינס-פז: טורקיה, הנה אנחנו מגיעים ...

תמי שור: באשר לתוספות מים למשבר הנוכחי, הדבר היחיד שאפשר לנסות זה להגביר למקסימום את התפוקה האפשרית של מתקני ההתפלה הקיימים.

תמי שור: כרגע בוועדת המכרזים עומדת על הפרק הרחבה של מתקני ההתפלה של אשקלון, פלמחים וחדרה העתידי, לאפשר לכל אחד מהם להוציא יותר מכמות המים שנקבעה בתוכנית המקורית.

חנא סוייד: בכמה?

חנא סוייד: זה יכול להתמודד עם המחסור הצפוי במים?

אופיר פינס-פז: זה לא משמעותי.

דוד ירוסלביץ: וגם כאן מדובר על סוף שנת 2009.

אופיר פינס-פז: האם יש לכם פתרונות או הצעות למה שאמור להתחולל כרגע?

אופיר פינס-פז: מה אנחנו אמורים לעשות?

אופיר פינס-פז: משמעת מים?

תמי שור: בתחום ההיצע, במסגרת המים הטבעיים אנחנו מנסים לנצל את ההפקה בצורה המיטבית לוויסות בין האוגרים כדי להקטין את הנזקים בכל אחד מן האקוויפרים ככל הניתן.

תמי שור: מתבצעות כרגע לא מעט פעולות לתגבור הפקה במעלה הכנרת, בגליל המזרחי ובצפון אקוויפר החוף באוגרים שבדרך כלל מנוצלים פחות לרמה אופרטיבית.

תמי שור: זה יביא לנו מספר עשרות מיליוני קו"ב, על-פי ההערכה שלנו, לשנה הבאה.

תמי שור: זה ישפר את המצב, אך בוודאי לא יכול לפתור את הבעיה.

תמי שור: בתחום הביקוש, היום ההקצאות של מים שפירים לחקלאות נמוכות מאוד.

תמי שור: מה שעולה בצורה קיצונית זה הצריכה לבתים.

אופיר פינס-פז: כמה היא היום?

תמי שור: בצריכה לנפש בשנת 2007 מגיעים ל-108 מטר קו"ב לנפש לשנה, עלייה של 4 קו"ב לנפש לעומת 2006, שהיא עלייה עצומה.

אופיר פינס-פז: ממה זה נובע לפי דעתכם?

משה אבנון: לא במגזר העירוני.

תמי שור: קשה לי לדעת מאין למר אבנון נמצאים הנתונים.

משה אבנון: יש לי הנתונים שלכם.

אופיר פינס-פז: סליחה, אדוני, אתה לא ברשות דיבור.

תמי שור: אנו מעריכים שעיקר התוספת ממוקדת בגינון.

תמי שור: בחלוקה שלנו גינון הוא חלק מצריכות לבית.

אופיר פינס-פז: את מדברת את הגינון הביתי או גינון של הרשויות המקומיות?

תמי שור: גינון מתחלק לשלושה סקטורים: גינון פרטי אצל אנשים פרטיים, גינון ציבורי ברשויות המקומיות, וגינון ציבורי ופרטי בקיבוצים ובמושבים.

תמי שור: המספרים עומדים על סדר גודל של 140 מיליון קו"ב צריכה לגינון.

תמי שור: אנחנו מעריכים כי בפועל, לפי שטחי ההשקיה ולפי כמויות שאנחנו מעריכים שמשקים, זה יכול להגיע עד סדר גודל של 200 מיליון קו"ב מסך כל הצריכה.

תמי שור: זה המון מים.

תמי שור: מעבר לפעילות ההסברה, שאותה התחלת להזכיר - - -

אופיר פינס-פז: מצד שני, יש לכם חיסכון גדול מאוד בצריכת מים מן הברזים, לפי דעתי.

אופיר פינס-פז: מי שותה היום מים מן הברזים?

תמי שור: לא רואים את זה.

תמי שור: כבר מספר שנים זה כך אז לא רואים את החיסכון.

חנא סוייד: באיזו מידה מנסים להשתמש במים מושבים לגינון?

חנא סוייד: יש מגמה כזאת, יש תוכניות כאלה?

אסתרינה טרטמן: יש הצעת חוק בעניין הזה.

דוד ירוסלביץ: יש הרבה יותר ממגמה.

דוד ירוסלביץ: התקבלה החלטת ממשלה בשנת 2000.

חנא סוייד: אני לא מדבר על החלטות.

חנא סוייד: על החלטות יושב-ראש הוועדה מדבר.

אופיר פינס-פז: הבנו כבר מה קורה עם החלטות הממשלה.

אופיר פינס-פז: ניתן לקבל סחרחורת מהזיגזגים בהחלטות הממשלה.

דוד ירוסלביץ: זאת החלטה שאף אחד לא שינה בינתיים והיא עובדת לא רע.

דוד ירוסלביץ: התקבלה החלטת ממשלה על סיוע במענקים למפעלי השבת קולחין לחקלאות, תעשייה וגינון עירוני.

חנא סוייד: זה עובד?

דוד ירוסלביץ: זה עובד בפועל.

דוד ירוסלביץ: הצרה, שרוב הפרויקטים שמבוצעים עד היום – ומבוצעים כ-110 פרויקטים – 95% מהם מיועדים לחקלאות, ורק מעט מאוד לגינון עירוני, למרות המענקים שאנחנו נותנים.

חנא סוייד: כמה מים מוּשבים בסך הכול ב-110 הפרויקטים?

דוד ירוסלביץ: אם נוריד את השפד"ן ותשלובת הקישון, במסגרת ההחלטה הזאת יגיעו עד שנת 2010 ל-180 מיליון קו"ב מי קולחין שיושבו לחקלאות.

אופיר פינס-פז: מה המצב היום?

דוד ירוסלביץ: היום זה בערך 150 מיליון קו"ב.

אסתרינה טרטמן: איזה שיעור זה מהווה מן הצריכה?

אופיר פינס-פז: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לנסות לקדם את הדיון.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לבקש ממך לסיום, כי אנו רוצים לשמוע גם אנשים אחרים, לומר מה הפתרונות של רשות המים למשבר הנוכחי.

דוד ירוסלביץ: הפתרונות שלנו נמצאים בשני מישורים: בתחום ההיצע ובתחום הביקוש.

דוד ירוסלביץ: בתחום ההיצע – גברת תמי שור אמרה את העיקר.

דוד ירוסלביץ: אנחנו מנסים לקדם הסטה של הפקה מאזורים שעד היום לא ביצענו בהם הפקה.

דוד ירוסלביץ: ניתן לבצע בהם הפקה מתוגברת.

דוד ירוסלביץ: זה יותר קידום הפקה לשנתיים-שלוש הקרובות.

דוד ירוסלביץ: אתה יודע, אנחנו הרבה יותר מודאגים מ-2009 מאשר מ-2008.

דוד ירוסלביץ: עם 2008 נדע להתמודד בכבוד.

דוד ירוסלביץ: שנת 2009, אם תהיה אפילו שנה ממוצעת, אנחנו עוד יותר מודאגים ממה שיקרה אז.

דוד ירוסלביץ: אני מקווה שזאת לא תהיה ועדת החקירה הבאה, למרות שייתכן, כפי שפרופ' אורי שני אמר, שיש לה מקום אם היא עוזרת להביא גשם.

דוד ירוסלביץ: אנחנו מטפלים באינטנסיביות רבה יותר בהתפלת מים מליחים לשימוש ביתי בעיקר, במספר מקומות, ומקווים להגיע לסדר גודל של כ-50 מיליון קו"ב מים מליחים מותפלים.

אופיר פינס-פז: אבל לא בלוחות הזמנים שאתה מדבר עליהם.

דוד ירוסלביץ: ניתן להתפיל מים מליחים מהר מאוד.

דוד ירוסלביץ: אני לא מדבר על מי ים, אלא על בארות של מים מליחים.

דוד ירוסלביץ: הכוונה לטפל במים מליחים בבארות מים מזוהמות על-ידי מתקני טיפול.

אופיר פינס-פז: יש לכם תוכנית עבודה בעניין זה?

דוד ירוסלביץ: יש לנו תוכנית עבודה מוסדרת בעניין הזה, והיא מתקדמת לצערי עד היום לאט.

דוד ירוסלביץ: היום אנחנו מבקשים ל"תת בה גז" ולקדם אותה מהר יותר.

דוד ירוסלביץ: בצד הביקוש, אנחנו בוחנים ביחד עם שר החקלאות את נושא החקלאות.

דוד ירוסלביץ: קיצצנו השנה בחקלאות.

דוד ירוסלביץ: אני לא מדבר על מה שדיברו עד היום על הקצאות 89, אלא על קיצוץ בפועל.

אופיר פינס-פז: מה אתם עושים עם הצריכה הביתית?

דוד ירוסלביץ: אנחנו בוחנים את נושא הגינון באינטנסיביות רבה מאוד, גם בעזרת כללים ותקנות וגם בעזרת סדרת פגישות שאני מניח שנקיים בקרוב מאוד עם אנשי השלטון המקומי כדי לראות איך ניתן לעשות את זה, כולל הניסיון להביא לשם יותר שימוש במים מוּשבים.

דוד ירוסלביץ: אבל המים המוּשבים מנוצלים, אם לחקלאות ואם לגינון – מבחינתנו הם מנוצלים ברובם, אם כי לא בכולם לצערי.

אופיר פינס-פז: מה עם בונוסים או תמריצים לציבור על חיסכון?

אופיר פינס-פז: חשבתם במושגים הללו?

דוד ירוסלביץ: לא, אנחנו חושבים להיפך.

דוד ירוסלביץ: אנחנו הולכים עכשיו למדיניות של תעריף שיגדיר צריכת מים קיומית.

דוד ירוסלביץ: זה ייתן פתרון לכולנו, אבל בעיקר למשפחות מרובות ילדים.

דוד ירוסלביץ: משהו שיגדיר צריכת מים קיומית בתעריף נוח יחסית.

חנא סוייד: זה קיים כבר היום?

דוד ירוסלביץ: עדיין לא.

דוד ירוסלביץ: וצריכת מים מעבר לזה בתעריף הרבה יותר גבוה.

דוד ירוסלביץ: אנחנו מעריכים שזה יהיה בונוס שלילי שיצמצם במעט את הצריכה.

אסתרינה טרטמן: אתה מדבר על תחשיב פר נפש?

דוד ירוסלביץ: מעבר לזה, מכרז גדול על חיסכון במים ברשויות מקומיות מתגלגל כבר שנה וחצי.

דוד ירוסלביץ: אנחנו מתכוונים לצאת בסוף חודש מרס בקמפיין.

אופיר פינס-פז: מה עם כל המנגנונים שחוסכים מים וכל הטכנולוגיות שחוסכות מים?

דוד ירוסלביץ: זה המכרז על חיסכון במים, שעוסק בעיקר בהתקנה של כל מיני אביזרים חוסכי מים.

דוד ירוסלביץ: הוא עושה את זה באינטנסיביות רבה מאוד, וכנראה גם בהצלחה.

אופיר פינס-פז: זה קיים בכל-כך הרבה מקומות בעולם כבר שנים רבות.

אופיר פינס-פז: פעם מציון יצאה תורה.

דוד ירוסלביץ: עם כל המשבר, למדינת ישראל יש בהחלט מה ללמד את העולם בנושא ייעול ושימוש במים, גם בחקלאות וגם בצריכה הביתית.

דוד ירוסלביץ: בשנת 2000 עמדנו על 110 קו"ב לנפש בצריכה הביתית או הצריכה העירונית.

דוד ירוסלביץ: בשנת 2001 יצאנו בקמפיין של הילד הצועק, שכולם זוכרים אותו, ובכל מיני פעולות ותקשורת, ובעקבותיו ירדנו לצריכה של 104 קו"ב לנפש.

דוד ירוסלביץ: היום עלינו חזרה בהיקף הצריכה הביתית ואנחנו מקווים שנצליח לרסן את זה שוב בעזרת קמפיין ופעולות נוספות.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך מאוד.

תמר זהרי: אני מנהלת המעבדה לחקר הכנרת ונציגת חקר ימים ואגמים לישראל.

אופיר פינס-פז: אתם הכנתם דוח על איכות המים, נכון?

תמר זהרי: אני רוצה לדבר רק על הכנרת.

אופיר פינס-פז: בדוח שהעברתם אליי, של פרופ' ברק חירות, מדובר על הים התיכון.

תמר זהרי: הוא המנכ"ל שלנו.

תמר זהרי: הוא לא יגיע היום.

אופיר פינס-פז: תשתתפי בישיבה הבאה?

אופיר פינס-פז: אם כן, אני מציע שהדיווח שלך יימסר בישיבה על הכנרת, אנחנו מקדישים לכך ישיבה מיוחדת.

אופיר פינס-פז: את רוצה להעיר הערה ראשונית עכשיו?

תמר זהרי: אני מבקשת לומר כמה מילים על הכנרת.

אופיר פינס-פז: תדברי ממש בקיצור, ואאפשר לך לדבר בהרחבה בישיבה הבאה.

תמר זהרי: אני לא מציגה פתרונות למים, אלא מציגה רק את הבעיות.

אופיר פינס-פז: הבנתי שבישיבה הזאת לא אקבל הרבה פתרונות.

תמר זהרי: הכנרת סובלת מאוד משינויי המפלס הקיצוניים שהיא נתונה בהם בשנים האחרונות.

תמר זהרי: טבעי לכנרת שיהיה מפלס של בערך 1.5 מטר בין מינימום ומקסימום.

תמר זהרי: הגדלנו את טווח המפלסים כבר ל-5 מטר וזה גורם לזעזוע של המערכת.

תמר זהרי: הכנרת מראה יציבות מופחתת בערך מאז אמצע שנות התשעים לעומת מה שהיה בעבר, עם הופעה של פריחות אצות כחוליות שמייצרות רעלנים.

תמר זהרי: אלה מי השתייה שלנו וצריך לשים סוף לטלטולי המפלס הללו.

אופיר פינס-פז: אני יודע שיש איזו מנטרה לא לומר תמיד הכול לציבור, למרות שאני מתנגד מאוד למנטרה הזאת, גם במים, אבל המים שאנחנו שותים מזוהמים למדי ומסוכנים למדי.

אופיר פינס-פז: האם זה נכון?

תמי שור: זה ממש לא נכון.

דוד ירוסלביץ: נמצא כאן מר שלום גולדברגר והוא יוכל להגיד לך אם המים טובים או לא.

תמר זהרי: זה לא נכון, אבל מתחיל תהליך, לקראת העתיד, שאיכות המים תלך ותפחת.

קריאה: הפרסום של החברות שמייצרות מים "עבד" עליך.

אופיר פינס-פז: מי שעבד עליי זה פרופ' עדין והוועדה שלו, בדיון שהתקיים בוועדת הפנים והגנת הסביבה לפני חודשים ספורים.

אופיר פינס-פז: הוועדה קיבלה אז נתונים קשים.

שלום גולדברגר: אני מוכרח למחות.

שלום גולדברגר: פרופ' עדין במפורש ישב לידך ואמר ש-9 בני משפחתו – הוא, אשתו, הבנים והנכדים – כולם שותים מי ברז.

אופיר פינס-פז: אני לא זוכר שהוא אמר את זה.

שלום גולדברגר: זה נרשם בפרוטוקול של אותה ישיבה.

אופיר פינס-פז: לא אמרתי שהוא לא אמר את זה.

אופיר פינס-פז: אמרתי שאני לא זוכר שהוא אמר את זה.

אופיר פינס-פז: זה עדיין לא משנה את העובדה המרכזית, שהמים מן המאגר ממנו שותים אזרחי ישראל את מי השתייה שלהם נהיה יותר ויותר מזוהם.

תמי שור: אבל זה לא אותו דבר.

תמי שור: אתה מדבר על איכות של מים במקור.

תמי שור: איכות המים במקור הולכת ומידרדרת.

תמי שור: איכות המים המסופקת בסוף לתושב בברז הולכת ומשתפרת כל הזמן.

חנא סוייד: זה חייב להשליך בסופו של דבר.

אופיר פינס-פז: על כך הוויכוח.

תמי שור: השנה לראשונה התחיל לפעול מתקן הסינון על המוביל הארצי.

אופיר פינס-פז: תאמיני לי שאני יודע.

שלום גולדברגר: יש לנו 150 מיליון קו"ב מים מותפלים שהם נטולי מימנים לחלוטין, שלא היו לנו בשנים קודמות.

שלום גולדברגר: כפי שגברת תמי שור אמרה, איכות המים המסופקת בברזים הולכת ומשתפרת.

אופיר פינס-פז: אין ויכוח על כך שיש הידרדרות באיכות המים.

אופיר פינס-פז: "אדם, טבע ודין", הכנתם דוח לקראת יום המים הבין-לאומי.

אופיר פינס-פז: מי יציג אותו?

אופיר פינס-פז: בקצרה בבקשה.

ציפי איסר-איציק: אני מברכת על הדיון הזה, אבל יש לי תחושה של דז'ה-וו.

ציפי איסר-איציק: היינו בדיון הזה כבר כל-כך הרבה פעמים ושום דבר לא קרה.

ציפי איסר-איציק: זה פשוט מתסכל.

ציפי איסר-איציק: היינו שותפים לתהליך מסוים ביחד עם ממשלת ישראל בעקבות אג'נדה 21, לאימוץ עקרונות של פיתוח בר-קיימא.

ציפי איסר-איציק: בין היתר, הממשלה קיבלה החלטה בשנת 2003, שכללה מטלות אופרטיביות על משרדי הממשלה השונים.

ציפי איסר-איציק: כל משרד ממשלה שיש לו קשר לעניין ויש לו סמכות ואחריות בניהול משק המים הוטלו עליו מטלות.

ציפי איסר-איציק: היום כאשר אנו בוחנים מה נעשה מאז התשובה היא מעט מאוד, אם בכלל.

ציפי איסר-איציק: לכן בעצם הכול היה צפוי.

ציפי איסר-איציק: אנחנו נמצאים כאן היום ובעצם מצֵרים על דבר שיכולנו למנוע.

ציפי איסר-איציק: הגיעה השעה סוף-סוף להתנהל בצורה בת-קיימא, לנהל משק מים בר-קיימא.

ציפי איסר-איציק: רק מבחינת המספרים, הגירעון כפי שמעריכים אנשי המקצוע הוא 400-450 מיליון קו"ב בשנה, כאשר אם בוחנים את כל האמצעים שמוצעים באותה החלטת ממשלה – ומייד אמנה חלק מהם – על-פי הערכת אנשי המקצוע אפשר לחסוך כ-500 מיליון קו"ב לשנה.

ציפי איסר-איציק: כלומר, המשבר הזה פתיר אם רק מנהלים את התהליך בראייה ארוכת-טווח ולא מסתכלים על מה שכרגע נמצא מתחת לאף שלנו.

ציפי איסר-איציק: צריך לשנות את סדר העדיפות.

ציפי איסר-איציק: התפלה היא עובדה קיימת, יש החלטה וצריך לקיים אותה, אבל היא לא פתרון של קסם.

ציפי איסר-איציק: כשמדברים על פתרון ארוך-טווח ופתרון בר-קיימא צריך לדבר על אמצעים טובים יותר, ידידותיים יותר לסביבה.

ציפי איסר-איציק: הרי להתפלה יש מחיר סביבתי, מחיר של תפיסת משאבי קרקע – ופלמחים היא דוגמה לכך, ומחיר של זיהום אוויר ושל פליטת גזי חממה, ואנו צפויים בקרוב לשלם גם מחיר כספי, שכפי שרואים בעולם הולך ועולה.

ציפי איסר-איציק: אז התפלה איננה פתרון הקסם.

ציפי איסר-איציק: צריך לדבר על שיקום, על חיסכון, צריך לדבר על בנייה.

ציפי איסר-איציק: אמנה בקצרה חלק מן הדברים שכבר כתובים בהחלטת הממשלה.

ציפי איסר-איציק: משרד הפנים: שילוב של עקרונות של "בנייה ירוקה" במסגרת חוק התכנון והבנייה.

ציפי איסר-איציק: יש הצעות חוק פרטיות, אבל משרד הפנים לא התקדם בנושא הזה.

אופיר פינס-פז: אין אפילו 10 "בניינים ירוקים" במדינת ישראל נכון לרגע זה.

אופיר פינס-פז: עזבו, הכול דיבורים בעלמא.

אופיר פינס-פז: הייתי עכשיו בגרמניה וישבתי יום שלם בבניין שבו מ-9 בבוקר ועד 6 אחר-הצהרים לא הדליקו ולו מנורה אחת בבניין, לא היה צורך.

אופיר פינס-פז: מזג האוויר בחוץ היה גשום, לא היתה טיפת שמש, ולא ישבנו בחושך.

אופיר פינס-פז: מה אתם אומרים על זה?

אופיר פינס-פז: לא הדליקו מנורה אחת עד 6 בערב.

נאדיה חילו: צריך למצוא את האיזון הנכון.

ציפי איסר-איציק: כאשר מדובר על אחריות משרד הפנים, יש להם גם קשר לרשויות המקומיות.

ציפי איסר-איציק: שם כמובן יש מקום לקבוע שכאשר נותנים היתרי אכלוס ברשויות מקומיות לבניינים חדשים צריך לאכוף גם התקנת אמצעי חיסכון במים, דבר שלא נעשה היום.

ציפי איסר-איציק: אם נדבר על הגינות העירוניות, אנחנו רואים שם זני פרחים שמגיעים אלינו מהולנד.

אופיר פינס-פז: בוועדה הזאת לא משמיצים את ההולנדים.

ציפי איסר-איציק: אנחנו מכירים את ההולנדים כאן בוועדה בנושאים אחרים.

ציפי איסר-איציק: אבל הזנים הללו אינם מתאימים למדינת ישראל.

ציפי איסר-איציק: הגיע הזמן לחשוב גם על הגינות הציבוריות.

ציפי איסר-איציק: אנחנו לא נגד גינות ציבוריות, חלילה, אנחנו ארגון "ירוק" ואי אפשר לחשוד בנו, אך אפשר לשנות את הזנים ולחסוך במים.

ציפי איסר-איציק: צריך לשנות את התפיסה לפיה חייבים לספק את הביקושים בכל מחיר.

ציפי איסר-איציק: אפשר לנהל את צד הביקושים – זה נכון גם למשק האנרגיה וגם למשק המים – ולחסוך בצורות שונות.

ציפי איסר-איציק: דרך אגב, כאשר נכנסנו היום לכנסת ראינו צינור שמתיז מים בלחץ גדול ומנקה את המשטח בכניסה לכנסת.

אופיר פינס-פז: הכנסת ידועה בחסכנותה ...

ציפי איסר-איציק: ביום שהוועדה מנהלת דיון מן הראוי היה לחשוב על תקנות המים, שקובעות שמשטחים כאלה לא מנקים עם צינור בלחץ של מים.

ציפי איסר-איציק: אפשר לנקות את המשטח בצורה קצת יותר ידידותית לסביבה.

יואב כסלו: אני מן הפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית.

יואב כסלו: אנסה לקצר בדבריי.

יואב כסלו: אם זה לא שינוי אקלים אז תופעות של שנים שחונות כאלה מתרחשות אחת ל-20 שנה.

יואב כסלו: זה לא אומר שלא תהיה תופעה כזאת בשנה הבאה, אבל בממוצע רב-שנתי תופעה של שנה שחונה כפי שהיתה השנה מתרחשת אחת ל-20 שנה, וכבר קרה שהיו 4 שנים שחונות רצופות.

יואב כסלו: יקר מאוד להחזיק מתקני התפלה שיספקו את כל תצרוכת המים שלנו בשנים השחונות מאוד.

יואב כסלו: אילו היינו מדינה עשירה יכולנו לעשות את זה, אבל עלינו לדעת שזה יקר מאוד, וחסר לנו כסף גם בחינוך ובמקומות אחרים.

יואב כסלו: אולי אני חצוף כאשר אני אומר לכם על מה כדאי לדבר, אבל אני סבור שעכשיו לא הזמן לדבר על התפלה.

יואב כסלו: ההתפלה מתקדמת בקצב מהיר, יש החושבים שמהיר מדי או אטי מדי, אבל כרגע אי אפשר לשנות.

יואב כסלו: הבולדוזר מתקדם בקצב שלו.

אופיר פינס-פז: זה לא רלוונטי לשנים הקרובות.

יואב כסלו: המשבר של השנה השחונה פוגע בצורה שונה באזורים שונים.

יואב כסלו: יש אזורים שבהם אנשים יסבלו סבל קשה מאוד.

יואב כסלו: אנשים שרועים צאן באזורי הדרום לא יהיה להם מרעה ולא תגדל אצלם שעורה כדי להאכיל את הצאן.

יואב כסלו: אלה דברים שצריך לחשוב עליהם.

יואב כסלו: אבל אינני יודע אם זה נוגע לוועדה הזאת.

דב חנין: בוודאי זה נוגע לוועדה הזאת.

יואב כסלו: הוועדה הזאת יכולה להשאיר את הטיפול במשבר בידי רשות המים ואנשי המקצוע שלה, יש שם אנשים מקצועיים, אך יכולה לדרוש מרשות המים מה שדרשת קודם – הסבר.

יואב כסלו: נכנסתי לאתר של רשות המים אתמול בערב.

יואב כסלו: ההודעה האחרונה לציבור היתה מחודש נובמבר 2007.

יואב כסלו: צריך למסור הסבר, לא עם הרבה סימני קריאה ולא עם ססמאות, אלא הסבר מקצועי, אבל לא רק לאנשי מקצוע, כדי שאנשים תרבותיים יוכלו להבין מה קרה השנה ומה הפתרונות שננקטים כרגע.

אופיר פינס-פז: ואת זה אתה לא רואה.

יואב כסלו: אני לא רואה.

יואב כסלו: דבר שני, אני פונה אל ועדת הפנים והגנת הסביבה ואל חברי הכנסת, רשות המים עשויה להעלות את מחירי המים.

יואב כסלו: אילו היו שואלים אותי הייתי אומר להעלות כבר הערב את מחירי המים.

יואב כסלו: העלאת מחירי המים בעיר בדרך כלל בטווח הארוך משפיעה מעט מאוד, כי אנשים לא יתקלחו פחות, אבל בחודשים הראשונים לאחר עליית המחיר יש לזה את אפקט המכה הראשונה ועכשיו אנחנו צריכים את החיסכון.

אופיר פינס-פז: מה דעתך על הרעיון שלי, לתת בונוסים והנחות למי שיהיה מתחת לסף צריכה מסוים?

יואב כסלו: זה דורש אדמיניסטרציה, שעכשיו לא נבנה אותה.

אופיר פינס-פז: זה לא אדמיניסטרציה, אלא עניין של חינוך, של מקל וגזר.

אופיר פינס-פז: מקל זה העלאת תעריפים לבזבזנים.

אסתרינה טרטמן: תקבע את הסף פר נפש?

אופיר פינס-פז: לא משנה.

אופיר פינס-פז: אני מדבר על העיקרון.

אופיר פינס-פז: אם אשב ברשות המים אקבע גם את השיטה, אבל אני עדיין לא שם.

אופיר פינס-פז: מקל למי שמבזבז, גזר למי שחוסך.

אופיר פינס-פז: הממשלה רואה תמיד רק את המקל, לא רואה אף פעם את היכולת לחנך אדם ולתגמל אותו עבור חיסכון, לא רק להרתיע אותו מבזבוז.

אופיר פינס-פז: יש כאן עניין חינוכי-פסיכולוגי-תרבותי שצריך להתכנס אליו.

יואב כסלו: אני לא יכול לדבר נגד הצעות טובות.

יואב כסלו: אם רשות המים תגיד היום שהיא מבקשת להעלות את מחיר המים, בעיקר בעיר, אני מבקש מחברי הכנסת לא להתנגד, זה חשוב מאוד.

דוד ירוסלביץ: עשינו את זה במשבר הקודם וחברי הכנסת התנגדו.

נאדיה חילו: אם זה יטיל עומס על משפחות מעוטות יכולת, נתנגד.

יואב כסלו: ודבר אחרון שאני מבקש לומר, עכשיו צריך להתחיל לחשוב על פעולה לטווח ארוך – בדיקה מחדש של הרפורמה שנעשתה בחוק המים.

יואב כסלו: הרפורמה בחוק המים שנעשתה בחוק ההסדרים של 2006 הוכנה בחדרי חדרים והיתה לא טובה.

יואב כסלו: היא גרמה לכך שעל הרשות הממשלתית למים ולביוב מוטלים היום תפקידים רבים מדי וזה לא יכול שלא לפגוע בעבודתה.

יואב כסלו: אני מציע שלאט-לאט, זה דבר שלא צריך לעשות מהיום למחר, לא כמו עם תעריפי המים, הכנסת תתחיל לחשוב מחדש על הרפורמה שנעשתה בחוק המים.

אופיר פינס-פז: אתה אומר דבר דרמטי, לא דבר קטן.

אופיר פינס-פז: מכיוון שהייתי קצת בסוד העניין הזה, וגם התנגדתי לו כאשר הייתי שר הפנים, נראה לי שאני מבין למה אתה מתכוון.

דב חנין: אני מברך מאוד על קיום הדיון הזה.

דב חנין: הנושא שלו כמובן לא חדש, ודווקא העובדה שאנחנו מדברים על נושא שיש לו רצף זמן חשובה.

דב חנין: עלינו לראות את הנושא הזה במבט רחב, בפרספקטיבה של זמן.

דב חנין: התמונה מדאיגה מכיוון שישראל עוברת בגדול תהליכי מִדְבּוּר, אם נסתכל בקנה מידה מספיק ארוך זאת ההתפתחות – ואני מסתמך על המחקרים שנעשו באוניברסיטת תל-אביב – שקשורה בהחלט למשבר האקלים, לשינויים בדפוסי המשקעים במזרח הים התיכון ושינויים נוספים שמתרחשים באזור הזה וכדומה.

דב חנין: השאלה מה עושה מדינת ישראל בתחום הזה.

דב חנין: יש לי טענות קשות מאוד.

דב חנין: לפני שאציג את הטענות, אני מבקש לומר שהטענות מופנות ברובן לא אל רשות המים, למרות שיש לי טענות גם אל רשות המים.

דב חנין: אני סבור שבתחום המים בישראל אנו במחדל נורא, שממשיכים בו בדרך של התעלמות.

דב חנין: חושבים שאם נעצום עיניים מן השמים תבוא הישועה ותהיה עוד שנה מאוד-מאוד גשומה, ובסדר, הבעיות ייטשטשו וייפתרו בעצמן, אז למה לנו להתעסק?

דב חנין: אולי זה ייפתר.

דב חנין: דרך אגב, הבעיה הזאת קיימת לא רק אצלנו אלא באזור כולו.

דב חנין: אני מבין שמתקיים במקביל דיון גם בוועדת החוץ והביטחון ואני יכול להבין מדוע, כי כל המזרח התיכון נמצא במשבר מים קשה מאוד.

דב חנין: אני מבין שבירדן יש קיצוב מים.

פרץ דר: וגם בדרום אנגליה.

דב חנין: בדרום אנגליה בעיית המים אחרת לחלוטין, אבל לא נגיע לדרום אנגליה.

דב חנין: במצרים יש משבר מים קשה מאוד.

דב חנין: יש משמעויות אזוריות, ושאלת המים היא לא רק שאלה סביבתית אלא גם שאלה חברתית, שאלה פוליטית ושאלה ביטחונית, שאלה שיש לה משמעות בכל מישור.

דב חנין: מה צריך לעשות?

דב חנין: הדבר הראשון שצריך לעשות, ממשלת ישראל צריכה לאמץ תוכנית חירום לאומית להתמודדות עם משק המים, תוכנית כוללת, שצריכה לכלול מערכת שלמה של צעדים.

דב חנין: הצעדים העיקריים שצריך לאמץ הם: דבר ראשון, הגנה על המים ועל האקוויפרים שלנו.

דב חנין: העובדה שעד היום נמשכים תהליכים של זיהומי מים, תהליכים מופקרים, מטורפים ומסוכנים של זיהומי מים, כאשר יש לנו כל-כך מעט מים בישראל היא תופעה בלתי נסבלת.

דב חנין: אי אפשר להעלות על הדעת איך ממשלת ישראל ממשיכה בשאננות לאפשר לגורמים שונים לזהם את מי התהום שלנו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, התקיים כאן דיון על מצב מי השתייה.

דב חנין: מי השתייה בברז עדיין בסדר, אבל אקוויפר החוף שלנו נמצא כולו בסכנת פסילה.

דב חנין: לא יהיה לנו את אקוויפר החוף שעומד בפני סכנת פסילה, 20-25 אחוז מן המים של מדינת ישראל.

דב חנין: כל האקוויפר לא יהיה ראוי לשתייה.

אופיר פינס-פז: אבל ישימו מסננים על מתקנים של "מקורות".

חנא סוייד: ועכשיו ישאבו משם עוד יותר.

דב חנין: אנחנו צריכים קודם כול להגן על מי התהום, על מי הכנרת, עלינו להגן על המים שיש לנו.

דב חנין: בכדי לעשות את זה צריך לנקוט צעדים תקיפים מאוד נגד תעשיות מזהמות, צריך להתמודד עם הזיהום מהכבישים ומהתחבורה.

דב חנין: אני רוצה בהזדמנות הזאת לציין שממשלת ישראל מתנגדת להצעת חוק שיזמנו, שעוסקת בצורך להחשיב את האפקט המזהם של כבישים.

דב חנין: דבר שני, חיסכון במים.

דב חנין: חיסכון במים צריך להתחיל במגזר הציבורי.

דב חנין: יש הצעת חוק – ונדמה לי שאתה אדוני היושב-ראש אחד מיוזמיה ביחד אתי ועם עוד מספר חברי כנסת – לחיסכון במים במגזר הציבורי באמצעים שניתן להתחיל בהם.

דב חנין: המגזר הציבורי יכול להוביל בתחום הזה.

דב חנין: יש צעדים שאפשר לנקוט לחיסכון במים במגזר הפרטי, כמו למשל "בנייה ירוקה".

דב חנין: עומדות בפני הכנסת מספר יוזמות חקיקה בנושא הזה.

דב חנין: דבר שלישי, ממשלת ישראל צריכה לקבוע גם סדר עדיפויות לאומי, לְמה נותנים יותר מים, לְמה נותנים פחות מים, שימושי תעשייה.

דב חנין: בתעשייה יש בזבוז מים לא קטן, וגם בחקלאות יש מקום לרציונליזציה.

דב חנין: אני נגד הססמה "לייבש את החקלאות", זה לא מועיל ולא לעניין, זה לא טוב סביבתית ולא טוב חברתית, אבל אפשר לתכנן את החקלאות בצורה רציונלית יותר.

אופיר פינס-פז: אי אפשר להתעלם משינויים חשובים שקרו בחקלאות בעשרים השנים האחרונות.

דב חנין: נכון מאוד.

דב חנין: דווקא החלק של החקלאות בצריכת מים שפירים הולך ויורד כך שהססמה ש"החקלאים שותים את המים" לא נכונה, אבל גם בחקלאות ניתן להתייעל, ניתן לעשות רציונליזציה מבלי לפגוע בחקלאות, ואסור לפגוע בחקלאות.

דב חנין: אבל קודם כול בשימושים האחרים – תעשיות, מגזר פרטי וכדומה.

דב חנין: דבר רביעי, חלוקת המים.

דב חנין: אמרו כאן שאזורים מסוימים ייפגעו יותר, וגם אוכלוסיות מסוימות ייפגעו יותר.

דב חנין: מי שאין לו מים בכלל יהיו לו עוד פחות מים, ויש אנשים בישראל שאין להם מים.

דב חנין: למשל האוכלוסייה הבדואית בכפרים הלא מוכרים בנגב גם היום אין לה מים ואין לה זכאות למים והיא צריכה להתחנן על מים בפני איזו ועדה עלומה, שאינני יודע מי בדיוק מחליט בה החלטות, אבל ההחלטות שמתקבלות שערורייתיות כי אומרות לאנשים מסוימים שלא יוכלו לקבל מים.

דב חנין: אני לא מבין איך אפשר לקבל החלטות כאלה.

דב חנין: יש לי טענות גם אל רשות המים.

דב חנין: רשות המים נוקטת בעמדה שמרנית מאוד.

דב חנין: כאשר אני מקדם יוזמות חקיקה בנושא מים, ויש מספר יוזמות כאלה שנמצאות על שולחנכם - - -

אופיר פינס-פז: כולל הצעת חוק שתידון כאן בעוד שעה.

אופיר פינס-פז: גם שם ננקטת מדיניות שמרנית מאוד.

דב חנין: נכון.

דב חנין: זה מצער אותי.

דב חנין: כאשר אנחנו מעלים בכנסת יוזמות חקיקה שמטרתן להגן על משק המים ומגיעים אל רשות המים, אומרים לנו ברשות המים: אנחנו בסדר, יש לנו כל האמצעים, יש לנו כל הכלים.

דב חנין: אם יש לכם כל האמצעים וכל הכלים תיכנסו למלחמה ותגֵנו על משק המים שלנו.

דב חנין: אנחנו לא רואים את המלחמה הזאת, ואני סבור שחסרים לכם אמצעים.

דב חנין: אני בא להגן עליכם, לא לתקוף אתכם, אבל עליכם לשתף פעולה ולתמוך.

דב חנין: אתם לא צריכים להיות הגורם השמרני, שבכל יוזמת חקיקה להגנה על משק המים אומר:

דב חנין: אולי לא צריך את זה היום, נראה, נשקול, נבחן, אולי בעוד שנתיים.

דב חנין: תודה רבה.

הלל שובל: תודה רבה אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת.

הלל שובל: כבר נאמר היום שסדרות של בצורת היו לנו.

הלל שובל: אני שואל האם תכננו את משק המים לקראת הבצורות הללו.

הלל שובל: כאן צריך לחזור קצת אחורה לעצת יוסף לפרעה, שיעץ לו בשנות העודף לחסוך לקראת שנות הבצורת.

הלל שובל: זה הדבר הקשה ביותר.

הלל שובל: בשנות העודף עושים הימורים – יהיה טוב, יהיה טוב – וזה בדיוק הבעיה, לא חוסכים ולא ממלאים את המאגרים, וכאשר יש בצורת מחסני החירום ריקים.

אופיר פינס-פז: זה עושה לנו אסוציאציה לדבר אחר.

הלל שובל: עושים הימור.

הלל שובל: אגיד דברים לא פופולריים, ביקשת להגיד דברים קשים.

הלל שובל: אין דרך אחרת לנהל במשק סדרות של בצורות אלא לחסוך בשנים טובות.

הלל שובל: ואיך חוסכים בשנים טובות?

הלל שובל: אסור להיכנע ללחץ של החקלאים: יש שנה טובה, תתן לנו יותר מים.

הלל שובל: זה מוביל אותי להמלצה הכי קשה והכי לא פופולרית, ואני נמצא בעטיה ב"רשימות שחורות" של הרבה מאוד אנשים.

הלל שובל: צריך לעשות הערכה מחדש של מקום החקלאות במשק ובחברה הישראלית.

הלל שובל: אני ציוני ואני בעד עיבוד הקרקע, אבל אי אפשר היום לראות את החקלאות באותם משקפיים כפי שראינו אותה בעבר.

הלל שובל: אני מצטט את דיקן הפקולטה לחקלאות: "החקלאות היא מפעל ייצור ולא ספק מזון".

הלל שובל: קודם כול צריך להבין שהחקלאות היא לא הבסיס לביטחון המזון שלנו.

הלל שובל: זה מפעל ייצור, שצריך להתחרות על בסיס תחרותי עם מפעלי ייצור אחרים.

הלל שובל: אגיד דבר נוסף לא פופולרי.

הלל שובל: הערך השולי של מים לחקלאות, עם כל אהבתי וכל הזדהותי עם הישובים החקלאיים, הערך הייצורי השולי, לפי מחקרים של פרופ' בואומנט, הוא בערך דולר או שני דולר למטר מעוקב, לעומת תועלת של 100-500 דולר בתעשייה, במסחר ובתיירות.

הלל שובל: החקלאות צריכה להתחרות על המים כמו מפעל ייצור.

הלל שובל: אם פרופ' אילן חת, דיקן הפקולטה לחקלאות, אומר שחקלאות איננה ספק מזון אלא מפעל ייצור, עם כל הקושי עלינו להתחיל להסתכל על החקלאות בעיניים הנכונות, שזה מפעל ייצור וצריך לצמצם אותו.

דב חנין: הוא אומר שגם את מפעלי הייצור האלה צריך להעביר לסין.

דב חנין: גם את החקלאים נעביר לסין.

הלל שובל: לא מספיק שיהיו מודעות יפות בטלוויזיה.

הלל שובל: באוסטרליה יש מחסור מים חמור.

הלל שובל: הם לא מסתפקים במודעות, אלא יש להם תוכנית של קבלנים, שעוברים מבית לבית – ואת זה אפשר לעשות כבר הקיץ – ומתקינים בבתים מתקנים חוסכי מים.

הלל שובל: באוסטרליה חסכו 20% מן התצרוכת.

אופיר פינס-פז: שמעתם?

אופיר פינס-פז: לא צריך לחכות שהציבור יבוא, אלא ללכת מבית אל בית.

הלל שובל: ועדת ארלוזורוב הציעה את זה לפני שנים.

הלל שובל: לצערי המחדל נובע מאי תכנון לקראת בצורת, מכך שמסתפקים במודעות יפות על חיסכון מים אבל לא יוצאים לשדה כדי לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: אין חיסכון אמיתי.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני אבטא דבר שלא נובע בדיוק מהשקפת העולם שלי, אלא ממה שמקובל במדינה.

חנא סוייד: מקובל במדינה לאמוד כל דבר על-פי הערך הכלכלי שלו, ומכאן נובעת אחת הבעיות בעיכוב בהתפלת מים מכיוון שיש צורך בהשקעות.

חנא סוייד: העיכוב בבניית מתקנים להתפלת מים נובע משיקולים כלכליים.

חנא סוייד: אי אפשר להתייחס לפתרון רציני למחסור במים בישראל, כמובן על רקע השנים השחונות, מבלי להיכנס לסדר העדיפויות של הכלכלה בישראל.

חנא סוייד: אי אפשר לחשוב על ענף כלכלי שצורך 50% מן המים בישראל ומייצר 2% מן התל"ג.

אופיר פינס-פז: כך אמר פרופ' שובל.

חנא סוייד: נכון.

חנא סוייד: זה מוטעה.

חנא סוייד: אי אפשר לתמרן רק בתוך 50% ובכך למצוא את כל הפתרונות לבעיות שעלו כאן.

חנא סוייד: בפרט כאשר מדובר בחקלאות, שכבר אין לה תפקיד לשמירת ביטחון המזון שלנו אלא מיועדת לייצור פרחים ומיזמים כלכליים מעין אלה.

אופיר פינס-פז: ועוד לא דיברת על עובדים זרים.

חנא סוייד: אין מנוס – זה טוב, לא טוב, לפי השקפה או לא לפי השקפה – דברים בישראל נמדדים לפי ערך כלכלי.

חנא סוייד: 2% מהתל"ג עם 50% מצריכת המים זה דבר שאי אפשר לחיות אתו.

אופיר פינס-פז: אני מקדם בברכה את שר התשתיות הלאומיות, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, המכונה פואד.

אופיר פינס-פז: אני יודע שהזמן שלך מוגבל.

אופיר פינס-פז: רשות הדיבור למר ניר פפאי מן החברה להגנת הטבע, בבקשה.

ניר פפאי: אגיד את הדברים בקצרה ואגע בעניין אחד – רצית התייחסות אופרטיבית – שיכול להביא לחיסכון של בין 50-100 מיליון קו"ב.

ניר פפאי: קל מאוד לקצץ, אם בחקלאות ואם בהקצאות מים למשל לטבע, שלא הוזכר כאן, לנחלים ולמעיינות.

ניר פפאי: הרבה יותר קשה לחסוך.

ניר פפאי: אני מחזיק בידי תוכנית-אב שהוכנה על-ידי נציבות המים ב-2005.

ניר פפאי: אנחנו לא צריכים להמציא שום דבר חדש.

ניר פפאי: התוכנית הזאת מפרטת אחד לאחד את האמצעים כדי להגיע לחיסכון.

ניר פפאי: הם אומרים בעצמם שפוטנציאל החיסכון, בלי לפגוע ברווחת הצרכן, הוא בין 10-20 אחוז, כלומר בין 50-100 מיליון קו"ב בשנה, והם מציעים צעדים שיש לנקוט.

ניר פפאי: אליה וקוץ בה, התוכנית הזאת גם מתוקצבת בלמעלה מ-100 מיליון שקל, ובפועל כאשר אנו בוחנים לצערנו לא נעשה כמעט דבר.

ניר פפאי: במכרז שהוזכר כאן, לחיסכון במים, בעצם האחריות על היזמים, על חברות עסקיות – במקרה גם החברה להגנת הטבע מעורבת בזה.

ניר פפאי: הם לוקחים את הסיכון והמדינה לא מסכנת ולו שקל בפרויקט החיסכון.

ניר פפאי: בשורה התחתונה, זה כנראה לא יפתור את כל הבעיה הקשה של משבר המים ששמענו עליו עכשיו, אבל לפני שהולכים בדרך הקלה של קיצוץ בואו קודם כול נחסוך, וקודם כול במגזר הביתי שנמצא בגידול הרב ביותר, שם רואים מגמת עלייה, והוא גם לא מגזר יצרני ולכן שם גם פוטנציאל החיסכון.

ניר פפאי: אני מבין שמתכוונים לצאת בקמפיין פרסומי בשבוע הבא למשך שלושה שבועות.

ניר פפאי: זה לא יפתור את הבעיה.

ניר פפאי: אנחנו מכירים את הנתונים שהיו לפני מספר שנים, אז ירדה הצריכה בציבור, אבל מהר מאוד המגמה חזרה ועלתה.

ניר פפאי: צריכים דברים ברי קיימא, צריך להתקין חסכמים ולנקוט בפעילות חינוכית.

ניר פפאי: פעילות שהחברה להגנת הטבע עשתה בשנה האחרונה בקצרין מראה על ירידה בפועל, בניגוד למגמה הארצית, של כ-5% בצריכת המים.

ניר פפאי: לכן ניתן לשנות, וצריך להתמקד בנושא הזה.

ניר פפאי: תודה.

פרץ דר: אני קצת לא מאמין לשיחה הזאת, לדברים שנאמרים.

פרץ דר: הבצורת, או הבעיה שיש לנו בארץ, היא בעיה שולית לעומת - - -

אופיר פינס-פז: אולי תאמר למי שלא מכיר את מי אתה מייצג, בשתי מילים.

פרץ דר: הייתי יועץ לנציבות המים ועיבדנו תוכנית לשימור המים במגזר העירוני, שהוגשה לממשלה ולא עברה כי בדיוק אז השר אביגדור ליברמן התפטר.

פרץ דר: הוא הגיש את התוכנית לממשלה, אך למחרת התפטר מן הממשלה וזה לא עבר.

פרץ דר: המשבר בארץ קטן ומינורי לעומת משברים שלמעשה כל מדינה כמעט סובלת מהם, ולא חשוב אם במזרח התיכון או במערב ארצות-הברית או בדרום אנגליה.

פרץ דר: זה חלק מן האקלים העולמי.

פרץ דר: גם המערכת הארצית תוכננה כך שהמוביל הארצי למעשה משותק מידי 4-5 שנים.

פרץ דר: בסך הכול יש 450 מיליון קו"ב ומידי 4-5 שנים אין מים, כלומר זה חלק מן החיים כאן.

אופיר פינס-פז: אז אתה לא מודאג?

פרץ דר: אני לא מודאג.

פרץ דר: אני מודאג מכך שלממשל אין הכוח לבצע את הדברים שנעשים בכל העולם.

פרץ דר: אנחנו המדינה היחידה – ואני אומר את זה לאור קשר קרוב לנושא הזה במשך למעלה מ-25 שנים – שלא מתייחסת למשברי מים כמו מדינות מתוקנות.

פרץ דר: בלוס אנג'לס בשנת 1989 קיבלו הוראה מן הממשל הפדרלי לקיצוץ של 30% ממי השתייה שמגיעים מנהר הקולורדו.

פרץ דר: אין כאן משחק, אין מי תהום – חסרו 30% מן המים ואז עשו דבר פשוט מאוד: שלחו לאזרחים הקצבה על בסיס 80% ממה שהם צרכו בשנה הקודמת.

פרץ דר: אם עברו על המכסה פעם אחת שלחו להם אזהרה; אם עברו על המכסה פעם שנייה; קיבלו קנס של 50 דולר; וכך עד 4 פעמים, ואז סגרו להם את הברז.

פרץ דר: יש אנשים שלא אכפת להם, שמוכנים לשלם את הקנס, אז פשוט סגרו את המים.

פרץ דר: התוצאה היתה חיסכון של 25%.

פרץ דר: 10 שנים לאחר שביצעו את זה הם צרכו 150 מיליון קו"ב פחות מאשר צרכו לפני 30 שנים, כלומר החיסכון הזה היה דבר קבוע.

פרץ דר: באוכלוסייה גדולה ב-3 מיליון אנשים צרכו 150 מיליון קו"ב פחות.

אופיר פינס-פז: אתה לא מדבר על חיסכון, אלא על קיצוצים.

פרץ דר: את זה ניתן לעשות בישראל כבר מחר.

פרץ דר: אני מדבר על קיצוץ.

פרץ דר: בהתחלה קבעו את הקיצוץ ללא ענישה, אמרו: יש לנו משימה לחסוך במים.

אופיר פינס-פז: מה המשמעות?

אופיר פינס-פז: שברגע מסוים ב-27 בחודש נגמרים לך המים בברז עד 30 בחודש?

פרץ דר: במקום שתצרך 20 קו"ב בחודש תצרך פחות.

אופיר פינס-פז: אבל מה קורה בפועל?

אופיר פינס-פז: נגמרים לך המים בברז ביום מסוים?

פרץ דר: לא, זה חישוב שנתי.

אופיר פינס-פז: אני שואל איך עושים את זה.

פרץ דר: אין כל בעיה.

פרץ דר: אדם מקבל מעקב, כמו בצריכת חשמל, מידי חודשיים אומרים לו היכן הוא עומד מבחינת צריכה.

פרץ דר: אין לי זמן להסביר כעת מה עושים ומה ניתן לעשות.

פרץ דר: זה עולם בפני עצמו, וניתן להפעיל את זה בקלות.

אופיר פינס-פז: אבקש מרשות המים להתייחס לזה בהמשך.

פרץ דר: מפריע לי מאוד שרשות המים היא פרשנית.

פרץ דר: היא אומרת: היה גידול של 4%.

פרץ דר: תפקידכם לעקוב אחרי זה, ולאחר שנה ראשונה של בצורת לשאול שאלות.

אופיר פינס-פז: אנחנו מדינה של פרשנים, אנחנו מפרשים פוליטיקה, מפרשים כדורגל, מפרשים מים.

פרץ דר: אני פרשן, אבל אני לא מקבל משכורת כדי לנהל.

פרץ דר: אני טוען שהפתרון כמעט בנלי, וכבר נוסה.

אופיר פינס-פז: הבנו.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה תכנון מים רב-שנתי לימי בצורת, עם קיצוצים.

אופיר פינס-פז: שיהיה ברור: כאשר יש בצורת שולפים מן המגירה את התוכנית ומפעילים אותה.

פרץ דר: הדבר המעניין, שרק על-ידי חינוך – ועשינו את זה ב-1985 – ניתן להשיג חיסכון של 13%.

נאדיה חילו: אני מבקשת להתייחס לשני אלמנטים חשובים מאוד שנוגעים למשק המים, שמקבילים ומשלימים זה את זה.

נאדיה חילו: האלמנט האחד, יש לנו נתוני טבע טבעיים, דברים שאין שליטה עליהם, אבל אנחנו יכולים לנהל אותם.

נאדיה חילו: אני מתרשמת שכאשר יש בצורת או דברים נוספים אין היום ניהול של הדברים העל-טבעיים או המוכתבים.

נאדיה חילו: אחת הדוגמאות היא שנים של בצורת מול שנים גשומות, והשאלה מה עושים, איך מתנהלים.

נאדיה חילו: מתייחסים כאילו נתוני הטבע דומים, כאילו אין בהם שום שינויים וההתנהלות לא משתנה.

נאדיה חילו: האלמנט השני, ולדעתי החשוב מאוד, הוא החינוך האזרחי.

נאדיה חילו: יש תפיסות מושרשות לא נכונות בקרב הציבור, וצריך להגיד את זה בצורה מאוד-מאוד ברורה.

נאדיה חילו: אין שום תפיסה אזרחית של חינוך לצריכה יעילה של מים ולהבנה שזה מאגר טבעי יקר.

נאדיה חילו: צריך לומר באומץ רב, התפיסה האזרחית הרווחת שניתן להשתמש במים כפי שרוצים, ללא שום חשבון, ללא מגבלות, ללא חיסכון.

נאדיה חילו: התפיסה הזאת מושרשת בקרב הציבור הרחב.

אופיר פינס-פז: זה נקודה חשובה מאוד.

נאדיה חילו: כאשר רוצים לעשות שינוי, אני סבורה שהחקלאות היא לא "פרה קדושה".

נאדיה חילו: אם לפני 40 שנים החקלאות עמדה בראש סדרי העדיפויות, היום צריך לשבור את הקונצנזוס ולהגיד שהחקלאות כבר לא עומדת באותה דרגת חשיבות.

נאדיה חילו: אני מסכימה עם הגישה שכל שינוי בחברה מגיע לפעמים מדברים מהפכניים.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אאפשר למשרד החקלאות בהמשך להגיב על הטענות הללו.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להודות לשר שהגיע לדיון הזה.

אופיר פינס-פז: אני סבור בהחלט שכאשר מדינת ישראל צריכה להתמודד עם משבר מים, שיש האומרים כנראה החמור בתולדותיה, שיתמשך כנראה גם אל תוך שנת 2009, חשוב מאוד שהשר, שהוא מתווה המדיניות, ישתתף בדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, עד לרגע זה שמענו סקירה מאנשי רשות המים, בראשות פרופ' שני, שמענו מומחים מן האקדמיה, שמענו את נציגי הארגונים הסביבתיים ואת חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: תמונת המצב המצטיירת בהחלט מדאיגה ומחייבת כנראה נקיטת אמצעים בשורת צעדים, גם בצד הביקושים למים, גם בצד היצע המים, גם בצד החיסכון, גם אולי בצד מדיניות המחירים, גם ביכולת להפיק מים.

אופיר פינס-פז: הבמה שלך, בבקשה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: קודם כול, אני מבקש לברך אתכם על קיום הדיון הזה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: לפי דעתי שאלת המים הופכת להיות יותר ויותר, בניגוד לדבריו של הדובר המכובד האחרון, לשאלה אקזיסטנציאלית, שאלה קיומית.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: לפני 4 שבועות, לידיעתכם, הוזמנתי לדיון אזורי ביחד עם מנהל רשות המים של ירדן.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כל מדינות ערב היו שם ודנו בשאלת המחסור במים והדרכים לטיפול במים, כדיון מקדים לדיון רחב בהרבה שיתקיים בשנה הבאה בטורקיה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: היו שם 3 דוברים: המארח הירדני, דובר טורקי ואני, אבל היו שם שרים מכל העולם הערבי – מעיראק, מסוריה, ממצרים, מן המפרץ הפרסי, מלוב.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: באופן טבעי סברתי שכאשר אדבר כולם יקומו ויסתלקו, וכבר היו דברים מעולם, אך להפתעתי אף אחד לא קם ולא עזב.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כאשר מדובר על מים ועל טכנולוגיות של מים האזינו בקשב רב מאוד.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: השאלה הזאת מעסיקה אותנו היום יותר מכל דבר אחר.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני כבר לא אזכיר, אתם לא בגילי, שבעבר המים היוו עילה ליציאה למלחמות.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כל העולם היום מתחיל להבין שצריך להיערך למחסור במים, בין השאר, אני מניח, גם בשל שינויים אקלימיים של כדור הארץ ובשל הגידול בצריכה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מדינת ישראל לא שונה, לצערי, משאר מדינות העולם.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: בחודש אוגוסט 2007, בניגוד לעמדה המסורתית של משרד האוצר ששם מחסומים לכל אפשרות של ראייה מעבר לשנת התקציב, תודה לאל הפעם הממשלה חרגה מן המגמה הזאת, לא לפני שהבאתי את מנהל רשות המים עם צוותו שיציגו את העניין לממשלה ויסבירו מה קורה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: השנה בניגוד לכל הציפיות היתה שחונה, וביקשנו להסביר לקראת מה הולכים על ציר הזמן, מה עומד לקרות באזור ומה עומד לקרות בעולם.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: עד אז אישרו 215 מיליון קו"ב ולא מילימטר אחד יותר, וכעת אישרו מיד עוד 285 מיליון קו"ב להתפלה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כדאי לשים את הדברים בפרופורציות.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: היום אנו בין המדינות המובילות בתחום ההתפלה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני כבר לא מדבר על כך שבחלק מן הטכנולוגיות אנחנו אולי הטובים ביותר בעולם.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כרגע פועלים מפעלי ההתפלה באשקלון ובפלמחים, ואני מקווה שבעתיד הקרוב יתחיל לפעול גם המפעל בחדרה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: המפעל בחדרה יספק 100 מיליון קו"ב, באשקלון מספקים 110 מיליון קו"ב, בפלמחים 30 מיליון קו"ב, ומתכוונים להקים עוד שני מפעלים: מפעל אחד של "מקורות" בשותפות עם חברה בין-לאומית שיקום באזור אשדוד וייצר 100 מיליון קו"ב, ומפעל נוסף בנחל שורק שייצר עוד 100 מיליון קו"ב, ועוד 75 מיליון קו"ב שנעמיס על שלושה מתקני התפלה שפועלים: אשקלון, פלמחים וחדרה.

אופיר פינס-פז: מה קרה ב-2006 כאשר החליטו לשנות מפריסת ההתפלה שאתה מדבר עליה, מן המתווה שחזרתם אליו ב-2007?

אופיר פינס-פז: מה קרה ב-2006?

אופיר פינס-פז: למה נעצרו אז?

חנא סוייד: היה גשם.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני מתפלא עליך, הרי היית אז שר בממשלה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: הגיל עושה את שלו ואתה שוכח.

אופיר פינס-פז: נכון, לפחות בחלק משנת 2006.

אופיר פינס-פז: אבל מה קרה?

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מה קרה?

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: הממשלה לא אישרה.

אופיר פינס-פז: הממשלה קיצצה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: משרד האוצר בלם את זה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מול התביעה האולטימטיבית שלי להתפלת 450 מיליון קו"ב אושרו 215 מיליון קו"ב.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: בשנה שעברה, כאשר הבנו שמתקרבים לקראת מצב מסוכן הבאנו את מנהל הרשות ומייד אישרו את הגדלת היקף ההתפלה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: ממשלת ישראל בשלה היום, אם יהיה צורך ונבקש לאשר התפלה נוספת יאשרו את זה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: עליכם לדעת שכרגע כל צריכת המים הביתית והמים לסביבה – המספרים בפניכם, ונמצאים כאן הרבה מומחים – מסתכמת ב-700 מיליון קו"ב, אם אני לא טועה.

אורי שני: זה כבר מתקרב ל-800 מיליון קו"ב.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: ומתוך ה-800 אלה נייצר 505 מיליון קו"ב, כלומר נייצר סדר גודל של 70-75 אחוזים מן המים השפירים הללו.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אבל לא די בהתפלה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אנחנו מתכוונים להשקיע – וכאן רשות המים עושה עבודת קודש – בהגדלת השבת הקולחין, תפיסת מי גשמים ושטפונות וגם שדרוג והקמה של מרכזי טיהור שהופכים שפכים נוספים למים.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: בעניין חינוך הציבור – הוריתי להתחיל בקמפיין, ואכן אושר קמפיין גדול מאוד, שעומד לצאת כרגע לאוויר.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: בניגוד למי שאמר שלקמפיין אין ערך, אני סבור שלקמפיין יש ערך.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אם נדע להסביר לציבור - - -

נאדיה חילו: זה צריך להתחיל בתוך בתי-הספר.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כמובן אם יהיה קמפיין אז יהיה קמפיין.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: דיברנו גם עם שרת החינוך.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מדובר גם על קמפיין חינוכי.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מתכוונים לקדם את העניין הזה מכל הכיוונים.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: עליכם לדעת שבשנת 2008 קוצצו כמויות המים לחקלאות באופן משמעותי.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: נעשית עבודת קודש ברשות המים לניצול מיטבי של מקורות המים הטבעיים.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני מקווה שהקמפיין הקרוב ברדיו, באינטרנט, ברחובות ובשלטים בסיכומו של דבר יביא לחיסכון הנדרש.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אומר עוד שני דברים ואשמח אם אחר-כך פרופ' אורי שני ישלים את דבריי.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני מניח שאתם מודעים לכך שלפני שנה חנכנו את אחד הפרויקטים החשובים שהושקו בשנים האחרונות במדינת ישראל – מפעל הסינון המרכזי.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: המפעל הזה עלה למדינת ישראל 550 מיליון שקלים, וללא צל של ספק מבשר עידן חדש בתחום הטיפול באיכות מי השתייה במדינת ישראל.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: עליכם לדעת שמבחינת המים וטכנולוגיית מים, מדינת ישראל הפכה להיות "עמק הסיליקון" של תעשיות המים.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: בכל מקום ומקום אליו אני מגיע, וכל מי שמגיע אלינו, פונים אלינו קודם כול בעניין הזה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: לפני כחצי שנה נסעתי לאוסטרליה, מדינה שיש לה הכול, אין דבר שחסר לה, מזהב ועד גז טבעי, הכול יש לה, פרט לדבר אחד – מים.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: נסעתי לשם לא לבד, אלא עם 25 חברות ישראליות, ובכלל זה "מקורות".

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני שמח לומר לכם שאני לא זוכר חברה אחת שחזרה משם בלי חוזה או שני חוזים.

אופיר פינס-פז: סיפרו לנו כאן לפני שנכנסת, שממשלת אוסטרליה יצאה למכרז על-פיו חברות לא מחכות שמישהו יתקין חסכמים על מתקני המים אלא באופן יזום הולכות בית-בית.

הלל שובל: במחיר הקרן.

אופיר פינס-פז: ומגיעות אל הצרכן, ואז האפקטיביות גדולה מאוד.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה רעיון מעניין.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני לא פוסל את זה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני שמח תמיד ללמוד מאחרים, ואם זה פתרון מעשי נשמח לאמץ אותו.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: לא אמרנו שאנחנו אפוטרופוסים על כל הפתרונות.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: דבר אחרון, אני מבקש להביא לידיעתכם, אני מניח שבין השיטין אתם יודעים גם שבעניין מוֹבָל השלום יצאנו כבר לדרך.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: יצאנו לדרך עם שני סקרים במקביל – סקר היתכנות וסקר הסביבה ונבחרו חברות.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: פרופ' אורי שני הוא יושב-ראש ועדת ההיגוי.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מדובר בתעלה שצריכה להיחפר בין אילת, עקבה וים המלח, שאורכה 196 קילומטרים, מתוכה כ-132 קילומטרים בתעלה פתוחה והיתר בתעלה סגורה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מדובר שם בהעתקה של 2 מיליארד קו"ב מיִם מים סוף לים המלח.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: הרעיון המרכזי הוא כמובן הצלת ים המלח.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כידוע לכם, הים נמצא בתהליכים של שקיעה של מטר מידי שנה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: הרעיון המרכזי, להציל.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אבל דרך אגב אנחנו גם מתפילים בדרך על-ידי תחנות התפלה שמקימים שם 900 מיליון קו"ב מים.

אסתרינה טרטמן: הם מיועדים לירדן.

אסתרינה טרטמן: כמה מתוכם יגיעו לישראל?

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מתוך 900 מיליון קו"ב מים שני-שלישים יילך לירדן, המצב שם קטסטרופלי, ושליש יילך אלינו ואל הפלסטינים.

אופיר פינס-פז: נקבע לוח זמנים טנטטיבי עבור זה?

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כן, נקבע לוח זמנים טנטטיבי.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: בתוך שנה וחצי סקר ההיתכנות ייגמר.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אבל בפגישה האחרונה שלנו בירדן, שדיברתי עליה, גם השר הירדן וגם אנוכי הגענו למסקנה ששנינו נפנה במכתב משותף לבנק העולמי שמנהל את הסקר הזה כדי להביא לכך שאכן הסקר יסתיים בתוך 12 חודשים.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אם אכן הוא יסתיים בתוך 12 חודשים, אני מניח שבתוך 12 חודשים יהיו לנו כבר תשובות.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני כמעט מהמר על תשובות חיוביות, ואם זה יקרה ללא צל של ספק זה יעשה מהפך כללי באזור, גם בהצלת ים המלח וגם בהזרמת מים.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: נושא המים חוצה גבולות.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: רק לשם דוגמה, אנחנו עוזרים לירדן במים, אך במקביל קיבלנו אישור לחפור שתי בארות מים בערבה שנמצאות בשטח ירדני.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: כלומר הנושא הזה חוצה גבולות ומעסיק היום את כל העולם, ואת האזור כולו.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני מבקש לברך אותך אדוני היושב-ראש על הדיון הזה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אני מקווה שתמשיך לעקוב בשיטתיות אחר מה שקורה, ונשמח לדווח לכם.

אופיר פינס-פז: קודם כול, אני מבקש להודות לך, אדוני שר התשתיות הלאומיות.

אופיר פינס-פז: לפני מספר חודשים קיימנו דיון על איכות המים ודיון אחר על ים המלח.

אופיר פינס-פז: אנחנו מתכוונים גם לבקר כוועדה בים המלח, גם במועצה האזורית, גם במפעלי ים המלח, ללמוד על ההתפתחות של פרויקט תעלת הימים ועל נסיגת ים המלח.

יחיאל לשמן: אני מבקש לדבר גם בשם התעשייה הפרטית.

יחיאל לשמן: נראה לי שאני היחיד כאן מהתעשייה הפרטית, אולי אוכל להגיד כמה מילים בכל אופן אם טרחתי לבוא לכאן.

אופיר פינס-פז: אני לא זוכר שביקשת את רשות הדיבור.

אופיר פינס-פז: אצלנו נהוג לבקש רשות דיבור ואז מקבלים.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לאפשר עוד מספר הערות למשרד האוצר, למשרד להגנת הסביבה, למשרד החקלאות ולתעשייה ואחר-כך נשמע את פרופ' אורי שני.

אופיר פינס-פז: נציגי משרד האוצר נמצאים כאן?

קריאה: נציג משרד האוצר היה כאן והלך.

יחיאל לשמן: אני מנהל ובעלים של קבוצה שנקראת "לסיכו-לשמן".

יחיאל לשמן: היה לנו הכבוד להיות גם באוסטרליה עם השר ועם פרופ' אורי שני.

יחיאל לשמן: דרך אגב, אנחנו עדיין לא חתמנו על חוזים.

יחיאל לשמן: אני מתפלא שלא נמצאים כאן יותר חברים מתעשיית המים הפרטית משום שאנחנו עושים עבודה – לא אקרא לה עבודת קודש, אלא עבודה שמטרתה להרוויח כסף, אבל בצורה יעילה מאוד.

יחיאל לשמן: בקבוצה שלנו אנחנו מתפעלים בין היתר 12 מתקנים לטיהור שפכים.

יחיאל לשמן: מידי יום אנחנו מטפלים בלמעלה מ-100,000 קו"ב מים.

יחיאל לשמן: לאחרונה נכנסנו לנושא ה-clean tec – טיפול בטכנולוגיות מים מתקדמות.

יחיאל לשמן: בעניין הזה יש הרבה מה לעשות כי התחום הזה מפגר בהרבה לעומת מה שצריך לקרות.

יחיאל לשמן: יש לנו זיכיון להובלת תמלחות לים התיכון באזור עכו, זכינו במכרז של מדינת ישראל.

יחיאל לשמן: לצערנו במקום לקדם את המכרז הזה, שיש בו חשיבות עצומה, לעשות הפרדה בין הזרמים המוניציפליים ובין הזרמים המלוחים, יש לנו מלחמה נגד עיריית עכו שמונעת מאתנו לפתח את המיזם הזה.

יחיאל לשמן: יש גם גופים "ירוקים" שעשו לנו צרות צרורות והציגו אותנו כאויבי האומה.

יחיאל לשמן: ברור דבר אחד, שיש כאן חוסר תיאום בין רשויות והדבר הזה פועל בצורה בלתי יעילה.

יחיאל לשמן: אני מבקש להגיד בסוגריים, יש לנו חטיבה אחרת בחברה שעוסקת בבנייה למגורים.

יחיאל לשמן: היום אנחנו בונים בעיקר בחוץ-לארץ.

יחיאל לשמן: בשנות התשעים רוב חברות הבנייה היו בפשיטת רגל.

יחיאל לשמן: מדינת ישראל כאשר היתה צריכה לקלוט עולים חדשים יצרה תהליך של הקמת חברות משכנות, שקיבלו על עצמן אחריות לבנות דירות לעולים.

יחיאל לשמן: בתוך זמן קצר על-ידי תמריצים, על-ידי מתן קרקעות, מדינת ישראל בנתה 120,000 דירות טובות להרבה מאוד אנשים.

יחיאל לשמן: גם היום לדעתי יש צורך לעשות פעולה, להקים באחריות פרופ' אורי שני פורום שכולל גם את האקדמיה וגם את התעשיות הפרטיות כדי שתהיה אפשרות להזיז דברים.

יחיאל לשמן: לדוגמה, אפשר לעשות המון פעולות להתפלת מים מליחים.

יחיאל לשמן: לדעתי הנושא הזה מתקדם באיטיות בגלל בעיות רישוי, בגלל היעדר פתרון לבעיית התמלחות ובעיות אחרות.

יחיאל לשמן: אילו הקימו איזו ועדת-שעה שתאפשר לפרוץ חסמים ולפתור את הבעיות ניתן היה להקים בתוך זמן קצר מספר מתקנים לטיפול במים מליחים.

יחיאל לשמן: חבל שלא עושים את זה.

יחיאל לשמן: אנחנו בתעשייה הפרטית יודעים לעשות את הדברים הללו, יודעים לפתוח חסמים ולהזיז דברים.

יחיאל לשמן: את כל נושא הטיפול בתמלחות צריך לקדם מהר הרבה יותר.

יחיאל לשמן: יש צורך לקדם טכנולוגיות חדישות.

יחיאל לשמן: יש טכנולוגיה שנקראת "אינקובטורים" וצריך לשכלל אותה.

יחיאל לשמן: יש לי הצעות מסודרות בעניין הזה, אינני יודע אם זה הזמן והמקום המתאימים.

אופיר פינס-פז: לא, אנחנו גם לא אנשי מקצוע.

יחיאל לשמן: יש גם עניין של הקטנת פיצוצים בצנרת.

יחיאל לשמן: נעשתה עבודה אדירה בנושא הזה.

יחיאל לשמן: זה חייב לקבל הרבה יותר ביטוי והרבה יותר תמרוץ, גם לרשויות וגם לחברות פרטיות שיעסקו בנושא.

אופיר פינס-פז: כמה "בורח" לנו בבלאי של צנרת?

יחיאל לשמן: אני יודע שבמזרח ירושלים 30% מן המים "עפים" אינני יודע לאן.

קריאה: 20%.

אופיר פינס-פז: ובמקומות אחרים?

יחיאל לשמן: מדובר בכמויות אדירות של מים.

יחיאל לשמן: יש גם הצעות נוספות.

אופיר פינס-פז: אני מתאר לעצמי, אבל לא נוכל לגעת בכול.

אופיר פינס-פז: תודה אדוני.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: מר יחיאל לשמן, אני מציע שתזמין את עצמך לרשות המים ותבוא עם הצעות מסודרות.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: יקבלו אותך בברכה וישמעו אותך.

גיל יניב: אני סמנכ"ל במשרד להגנת הסביבה.

גיל יניב: אני מבקש לדבר דווקא על ההיצע.

גיל יניב: אולי זה לא פופולרי, רוב האנשים כאן מדברים על ביקוש.

גיל יניב: 70% מן הקולחין מוּשבים לחקלאות, זה דבר שאין לו אח ורע בעולם, אך עדיין 30% הנותרים הם 150 מלמ"ק, זאת כמות מטורפת, שהיום רובה זורמת לים.

גיל יניב: הסיבה המרכזית, שאין כושר איגום ואגירה.

גיל יניב: כבוד היושב-ראש, אפילו רמת השרון מזרימה את מימיה לים, וכפר סבא ומודיעין ולוד ורמלה וחלק מבאר-שבע.

גיל יניב: בערים רבות אין כושר אגירה ולכן המים לא מוּשבים.

גיל יניב: אפשר לחפש פתרונות ולאפשר כושר אגירה מיידי.

אופיר פינס-פז: כלומר לפתח מאגרי מים?

קריאה: מאגרים למי קולחין.

אופיר פינס-פז: לא משנה, מאגר מים זה מאגר מים.

אופיר פינס-פז: אפשר להחליט שהוא משמש לקולחין ולא רק לתפיסת מי גשם.

גיל יניב: דבר שני, איכות הקולחין.

גיל יניב: רוב המט"שים (מפעלי טיהור שפכים) שמייצרים הקולחין מייצרים מים ברמה שניונית.

גיל יניב: נתקבלו החלטות ממשלה, שהגיע הזמן שיעבירו אותם לקולחין ברמה שלישונית.

גיל יניב: המשמעות, שבעצם יהיה בהם שימוש בלתי מוגבל לחקלאות.

גיל יניב: לא אהבתי את האמירה שנשמעה כאן "לחסל את החקלאות", "לייבש אותה" וכן הלאה.

קריאה: חס וחלילה.

גיל יניב: לכן שדרוג טיהור השפכים לרמת טיהור שלישונית הוא הכרח, והוא עולה לא כל-כך הרבה כסף.

גיל יניב: ודבר שלישי ואחרון, באשר לזכות הטבע למים.

גיל יניב: הדבר הזה נקבע בממשלה.

גיל יניב: אם תהיינה גזירות, אני מקבל את העובדה שזה יחול על כלל הנושא, אבל שלא ינצלו את הזכות הזאת שניתנת לטבע ויקצצו ללא פרופורציות.

תניב רופא: אני נציגת משרד החקלאות.

תניב רופא: אני מבקשת לחזור אולי על מה שאמרו כאן בעניין החקלאות.

אופיר פינס-פז: אל תחזרי על הדברים.

אופיר פינס-פז: מה עם טיהור קולחין לרמה שלישונית?

אופיר פינס-פז: איפה זה עומד?

תניב רופא: חייבים להגיד את זה.

תניב רופא: החקלאות תרמה את חלקה בהקטנת העומס שהיא מעמיסה על משק המים.

תניב רופא: ירדנו במשבר המים הקודם ממיליארד קו"ב מכסות לחצי מיליארד קו"ב, ועכשיו ביקשו מאתנו ברשות המים לרדת ב-150 מיליון קו"ב נוספים.

תניב רופא: הסקטור החקלאי הפגין אחריות ולא חרג במשך כל השנים הללו מהמכסה הכוללת.

אופיר פינס-פז: כלומר אתם יורדים ל-350 מיליון קו"ב?

תניב רופא: אנחנו יורדים ל-450 מיליון קו"ב.

תניב רופא: בשנים 2006-2007 המכסה גדלה במקצת.

תניב רופא: מ-620 מיליון קו"ב בשנים 2006-2007 אנחנו יורדים ל-454 מיליון קו"ב.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים לחסוך מים בחקלאות משנים טובות לשנות בצורת?

אופיר פינס-פז: זאת השאלה העיקרית.

אופיר פינס-פז: אם אתם מעלים את המכסות בשנים טובות לא יהיו לכם מים בשנים הרעות.

תניב רופא: החקלאות הישראלית ידועה, גם בארץ וגם בעולם, בחיסכון הגדול מאוד שלה במים וביעילות שלה.

תניב רופא: אני מבקשת לציין שבשנה האחרונה נחתם הסכם מים, שקובע שמחיר המים לחקלאות יגיע למחיר הממוצע של ההפקה, אבל ביישום מדובר על הקטנת הפחת בחקלאות.

תניב רופא: מישהו כאן הזכיר שיש פחת גדול מאוד ברשתות המים.

תניב רופא: הסכם המים, שאמור להתפרש על פני 5 שנים, אמור לטפל בזה במשקים כמו מושבים וקיבוצים.

תניב רופא: החקלאות המתוכננת עומדת להיכנס לזה בגדול.

אופיר פינס-פז: מה עם השדרוג לטיהור קולחין ברמה שלישונית?

תניב רופא: נשמח להשתמש בכל מטר קו"ב.

קריאה: לא מעודדים את זה בכלל.

תניב רופא: אנחנו רוצים, החקלאים רוצים.

תניב רופא: דיברת על בונוסים.

תניב רופא: גם אנו סבורים שיש מקום, כפי שהיה בקיצוץ הקודם, לפיצויי מים.

תניב רופא: גם כאן, אם יציעו לחקלאים לקנות מהם את המים הם ישמחו.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, הצעתי להעלות את מחיר המים לבזבזנים, ולתת בונוסים לחסכנים, למי שלא משתמשים במכסות – לקנות מהם מכסות או לתת להם הנחות על חיסכון.

תניב רופא: אנחנו מעריכים שיהיה שיתוף פעולה בעניין הזה.

יוחנן פלסנר: תודה רבה על קיום הדיון.

יוחנן פלסנר: תודה רבה לשר ולכל הגורמים כאן.

יוחנן פלסנר: אתמקד בעניין הביקוש, בהמשך לקו של היושב-ראש על המקל והגזר.

יוחנן פלסנר: חבר הכנסת חנין ואני הגשנו הצעת חוק להתקנת חסכמים בגופים ציבוריים.

יוחנן פלסנר: הכוונה לתת לרשות המים כלים נוספים כדי לאכוף את זה, ובהקשר הזה לייצר גם גזרים ולא רק מקלות.

יוחנן פלסנר: צריך לראות איך ניתן לקדם את זה.

יוחנן פלסנר: אשמח להיות לעזר.

יוחנן פלסנר: צריכה להיות תקינה כדי לחייב חיסכון במים גם במשקי בית פרטיים ולא רק בגופים ציבוריים.

יוחנן פלסנר: אפשר לקדם תקינה גם של חסכמים וגם של מקורות אחרים.

יוחנן פלסנר: מי שאמור לעשות את זה הוא מכון התקנים, תחת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אבל אנחנו יכולים להפנות בקשה מסודרת מטעם הוועדה.

יוחנן פלסנר: אני מציע שנעשה כן.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: רשות הדיבור לפרופ' אורי שני, מנכ"ל רשות המים.

אורי שני: כבוד היושב-ראש ביקש ממני לקצר מאוד בדבריי ואני צייתן תמיד.

אורי שני: כפי שאמר סמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, מדינת ישראל קיבלה החלטה נכונה מאוד שמעבירה את החקלאות ברובה ובעיקרה למים מוּשבים.

אורי שני: המשמעות של ההחלטה, שכמעט כל המים שאנשים משתמשים בבית – במקלחת, בשירותים – בסופו של דבר מגיעים להשקיה בחקלאות.

אורי שני: היות ויש כאן מִחזור היעילות של השימוש במים הביתיים גדולה מאוד.

אורי שני: כל המים שנחסוך בבית בסופו של דבר ייגרעו מהחקלאות, צריך להבין את זה.

אורי שני: בהקשר הזה זיהינו בעבודה שעשינו עכשיו, שהמקום העיקרי בו ניתן לחסוך באמת במים הוא טיפול נכון בגינון.

אורי שני: בגינון גם רמת הידע נמוכה יותר, ורמת הבזבוז גדולה הרבה יותר.

אורי שני: אנחנו עושים עכשיו מאמץ גדול מאוד בנושא הגינון – הן בתחום ההסברה, הן בתחום האביזרים והן בתחום התקינה, הקצאות מים וכן הלאה, וגם בתחום המחירים.

אורי שני: כל תחום הגינון הופך לתחום מרכזי מאוד.

אורי שני: כמות המים לגינון – פרטי, ציבורי וכפרי – עומדת בסדר גודל שבין 180-200 מיליון קו"ב לשנה.

אורי שני: זה המון מים.

אורי שני: חיסכון של 50 מיליון קו"ב מים בגינון חשוב מאוד.

אורי שני: עוד מילה אחת על החקלאות.

אורי שני: רוב המים שמגיעים היום לחקלאות מגיעים באזורים שבהם אין קולחין.

אורי שני: הקיצוץ שהבאנו עכשיו לחקלאות – ביטוי נדוש להגיד שאנחנו מגיעים לבשר החי, אבל אנחנו מגיעים לבשר החי.

אורי שני: החקלאים משתפים אתנו פעולה באופן יוצא מן הכלל, אבל הקיצוץ קשה מאוד, שיהיה ברור.

אורי שני: הפחד הגדול שלנו, אם תהיה בצורת בשנה הבאה אני אומר כאן בצורה ברורה, תהיה פגיעה אמיתית בחקלאים, מעבר ליכולת לקצץ, זאת עובדה.

אופיר פינס-פז: מה עם סינון שפכים ברמה שלישונית לחקלאים?

אורי שני: בסינון ברמה שלישונית קרה דבר מדהים השנה.

אורי שני: לאחר 7 שנות עיכוב ביישום המלצות ועדת ענבר, מועצת רשות המים והשרים הממונים אישרו עכשיו את ההמלצות הללו והפרויקט יוצא לדרך.

אורי שני: אנחנו נתמוך בו בדרך הטובה ביותר.

אורי שני: ועכשיו אני מגיע לחסמים – קצב היישום תלוי גם במשרד האוצר, לא רק בנו.

אופיר פינס-פז: מה ההערכה שלך, הערכה זהירה?

אורי שני: עשינו תוכנית ל-7 שנים, כאשר היא הולכת מהחשוב לפחות חשוב, כלומר באילו מקומות הרווח שלנו בהחלפה מיידית של מים שפירים ובשמירה על האקוויפרים יהיה הגדול ביותר, ועד השוליים.

אורי שני: זה הקצב.

אורי שני: באשר למה שאמר סמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, יש היום חסם בהקמת מאגרים למי קולחין מוּשבים.

אורי שני: הנושא הזה מטופל במינהל מקרקעי ישראל, אך הוא בעייתי.

אורי שני: אנחנו מנסים לתקוף אותו.

אורי שני: במפורש יש כאן חסם.

אורי שני: יש בהחלט חסם תקציבי בפיתוח עוד מפעלי השבה.

אורי שני: יכולנו לטפל השנה בפיתוח מפעלי השבה בסדר גודל של 800 מיליון שקל, יש לנו פרויקטים זמינים, אולם מדינת ישראל הקציבה לשם כך 180 מיליון שקל.

אורי שני: אנחנו מבינים שיש תחרות על התקציב, אבל שיהיה ברור, המגבלה בפיתוח להוספת מים שפירים מהחלפה תקציבית בעיקר, וגם כאשר יוחלט על כך זה לא ייתן פתרון לחצי השנה הבאה, גם את זה צריך להבין, הפרויקט הזה ייקח זמן.

אורי שני: באשר לדבריו של חבר הכנסת פלסנר, יש החלטת ממשלה על שימוש באביזרים חוסכי מים ואנחנו ניישם אותה.

יוחנן פלסנר: ההחלטה נתקבלה בשנת 2001 וטרם יושמה.

אסתרינה טרטמן: אולי תתן דחיפה ליישום החלטת הממשלה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לסכם את הדיון, בקצרה.

אופיר פינס-פז: ראשית, משום שמשבר המים הזה לא נפל עלינו מן השמים והיה צפוי שמן השמים יירדו פחות גשמים, ויש שנות בצורת שהן חלק מן החיים שלנו כאן, לא צריך כל פעם לפני משבר במים להגיד: רגע, נראה מה נעשה, נראה איך מתמודדים.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי יכולות להיות תוכניות מגרה מסודרות לשנים כמו השנים האלה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: יש.

אופיר פינס-פז: די יהיה לפתוח את המגרה, לראות האם צריך להתאים את התוכנית בשוליים ולדעת מה לעשות בהיצע, בביקוש, בטיפול בחיסכון, בשמירת מים לשנים כאלה וכדומה.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה ברמה הכוללת כי אני סבור שזה דבר שחלקו קיים וחלקו צריך לפתח.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי זה דבר שרשות המים בוודאי יודעת לעשות ויש לה הכלים המקצועיים כדי לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: זה הערת מסגרת.

אופיר פינס-פז: שנית, באשר לדברים הספציפיים: לא שמענו מכם די על שיקום מקורות המים.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, מקורות המים מזוהמים ברמה מסוכנת.

אופיר פינס-פז: זה קשור לזיהום קרקעות ולזיהומים אחרים.

אופיר פינס-פז: עדיין לא ראיתי תוכנית לשיקום מקורות המים, גם באקוויפר החוף וגם בבארות של מי התהום.

אופיר פינס-פז: בכל הדברים הללו הייתי שמח מאוד אילו היתה לממשלת ישראל תוכנית עבודה שמטפלת במי התהום המזוהמים שלנו כי בזה אני רואה סכנה גדולה מאוד לעתיד, וגם להווה.

אופיר פינס-פז: בעניין החיסכון – אנחנו ממליצים בהחלט על שני דברים: 1) על שיטת המקל והגזר – לא להתבייש להשתמש בשיטת התמחור, להעלות את המחיר לבזבזנים ולתת הנחות לחסכנים.

אופיר פינס-פז: 2) השיטה שתביא את החסכמים עד לפתח הבתים יכולה להיות אפקטיבית מאוד.

אופיר פינס-פז: אנחנו ממליצים מאוד לבחון אותה, בפרט אם היא אכן מיושמת באוסטרליה ובמדינות אחרות.

קריאה: מצבנו טוב בהרבה משל אוסטרליה.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: אשמח בעוד יומיים להציג לך תוכנית לשיקום כל האקוויפרים.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: יש תוכניות אמיתיות.

שר התשתיות הלאומיות בנימין  בן-אליעזר: רק תזמין לכאן את שר האוצר.

אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך.

אופיר פינס-פז: אני מכיר את הדברים.

אופיר פינס-פז: הגשתי הצעת חוק לשיקום קרקעות ומקורות מים, אך שר האוצר וראש אגף התקציבים לא נתנו לי עד כה "אור ירוק" לקדם אותה בכנסת.

אופיר פינס-פז: אני יודע על מה אתה מדבר.

אופיר פינס-פז: דרך אגב, צריך לומר ביושר, הדברים האלה עולים הון תועפות.

אופיר פינס-פז: זה לא כסף קטן, אלא הכול במיליארדי שקלים.

אופיר פינס-פז: אבל מצד שני, אם המים הם משאב נדיר עד כדי כך, כפי שהשר אומר, שמחייבים שיתוף פעולה אזורי חוצה גבולות וחוצה מדינות אז עליהם להיות בסדר עדיפות אחר של מדינת ישראל, אין מה לעשות.

אופיר פינס-פז: באשר לשקיפות ומידע לציבור – אנחנו מצפים לראות תוכנית הסברה מסודרת, שיטתית ואפקטיבית, ולא רק בעתות משבר אלא גם בשנים שאינן שחונות.

אופיר פינס-פז: זאת החוכמה כדי לייצר תרבות של חיסכון במים, לא רק בזמן משבר אלא גם בימים רגילים.

אופיר פינס-פז: זה חשוב מאוד.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לעקוב אחרי התפתחות המשבר הזה והתנהלותו.

אופיר פינס-פז: אמרנו דבר מה על נושא ההתפלה.

אופיר פינס-פז: אין ספק שבעקבות לחץ משרד האוצר כנראה, כי זה בא בחוק ההסדרים, היה שינוי מדיניות בנושא ההתפלה ואנחנו משלמים על כך מחיר כאשר אין לנו היום פתרונות לשנים 2008-2009 אלא רק ל-2010.

אופיר פינס-פז: זה חלק מן הבעיה.

אופיר פינס-פז: מה שאמרתם על החקלאות מקובל מאוד.

אופיר פינס-פז: אני שמח מאוד שהשדרוג של טיהור השפכים לרמה שלישונית נכנס לתהליך קבלת ההחלטות.

אופיר פינס-פז: זה ייצור מהפכה גדולה מאוד בניצול מים מומרים או מים מותפלים בחקלאות על חשבון מים שפירים.

אופיר פינס-פז: אין ספק שזה ישנה את כל התמונה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להודות לך אדוני השר, אני מבקש להודות לך אדוני מנכ"ל רשות המים, אני מבקש להודות לכל נציגי הממשלה, אני מבקש להודות לחברים שבאו אלינו מן הארגונים הסביבתיים, מן האקדמיה ומן השוק הפרטי, ולחברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.