ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 397, 2008-03-18 09:00

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב.

מיכאל מלכיאור: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט.

מיכאל מלכיאור: הנושא: הצעה לסדר יום של חברי הכנסת דוד אזולאי ואורי אריאל בנושא הצלת בית לוחמי הגטאות.

מיכאל מלכיאור: אני מתנצל על כך שבאמצע הישיבה אצטרך לצאת לוועדת הכנסת.

מיכאל מלכיאור: נתחיל לעבוד ונראה איך אנחנו מתקדמים.

מיכאל מלכיאור: אני לא צריך לומר לקבוצת האנשים המצומצמת שיושבת מסביב לשולחן, מה החשיבות של בית לוחמי הגטאות.

מיכאל מלכיאור: אני גם חושב שזה סמלי שאנחנו דנים בנושא הזה דווקא ביום שבו הכנסת מארחת את הקאנצלרית של גרמניה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מכירים את עמדתה של הקאנצלרית כלפי העם היהודי ומדינת ישראל, אבל יחד עם הקאנצלרית של גרמניה מבקרת כאן בזמן שאנחנו יושבים על כסף כזה קטן עבור מוסד מפואר וגדול כמו בית לוחמי הגטאות.

מיכאל מלכיאור: בכותרת הישיבה נאמר שאנחנו מדברים על הצלת בית לוחמי הגטאות.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להדגיש שאנחנו לא מדברים על הצלת בית לוחמי הגטאות.

מיכאל מלכיאור: בית לוחמי הגטאות יישאר הרבה אחרי שאנחנו נהיה פה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא באים להציל מוסד כזה.

סופה לנדבר: לנצח.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כבר לא נהיה פה והמוסד הזה יישאר.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת לשעבר, עדנה סולודר, מוכיחה שיש גם חיים אחרי הכנסת ואפשר לעשות דברים מאוד מבורכים.

מיכאל מלכיאור: כל מה שהממשלה יודעת זה להסביר תקציבית משפטית למה אי אפשר לעזור לבית לוחמי הגטאות.

מיכאל מלכיאור: יכולים לשים אלף קריטריונים.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שצריך להרחיב בעניין.

מיכאל מלכיאור: כמובן שאתן זכות דיבור לחבר הכנסת אזולאי וגם לחברת הכנסת סולודקין.

מיכאל מלכיאור: יש לנו סיכום של קצר של מרכז המידע והמחקר של הכנסת.

מיכאל מלכיאור: היתה החלטה של ועדת החינוך מה-3.12.2001.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת זבולון אורלב היה יו"ר הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אפשר לאמץ גם היום את ההחלטה של הוועדה אבל בכנסת הנוכחית אנחנו לא נוהגים לקבל החלטות ונגמר הסיפור.

מיכאל מלכיאור: זה לא הולך כך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו משתדלים, לדאוג בצורה הרבה יותר תקיפה, שיישמו את מה שאנחנו מחליטים, גם בדברים שאנחנו יודעים שהם לא בסמכותנו הבלעדית.

מיכאל מלכיאור: צריכים למצוא את הדרך איך לעשות את זה וזה מה שאני מצפה ממשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: נמצאים כאן נציגים ממשרד החינוך, ממשרד המדע והתרבות וממשרד האוצר ונציגים מבית לוחמי הגטאות.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אני מתנצל על האיחור.

דוד אזולאי: אדוני אמר שזה צירוף מקרים שאנחנו מקיימים כאן דיון בעת ביקורה של הקאנצלרית מגרמניה.

דוד אזולאי: על זה נאמר: "מקרה" זה אותיות רק מהשם.

דוד אזולאי: כנראה שהכל מתוכנן ושום דבר לא בשליטתנו, גם אם אנחנו חושבים שזה בשליטתנו.

מיכאל מלכיאור: קראנו בשבת "אשר קרך בדרך על עמלק".

מיכאל מלכיאור: קרך, זה גם למי שמאמין שהכל מקרה.

דוד אזולאי: ביקשתי לתת לזה כותרת "הצלת בית לוחמי הגטאות", כדי שיכירו בדחיפות של הדיון, אחרת לא נוכל לקבל דיון מהיר.

דוד אזולאי: זה חלק מהכללים ואת זה עשיתי.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש ומכובדיי האורחים מבית לוחמי הגטאות.

דוד אזולאי: אני גר בעכו ואנחנו כמעט שכנים.

דוד אזולאי: ביקרתי בקיבוץ לוחמי הגטאות, בהזמנת המנכ"ל, יחד עם חבר הכנסת וקנין.

דוד אזולאי: שמעתי את הדברים מהמנכ"ל והחלטתי לקחת יוזמה ולבקש דיון מהיר בוועדה.

דוד אזולאי: לשמחתי הרבה נעניתי.

דוד אזולאי: כפי שידוע, זהו מוזיאון ייחודי חינוכי והוא ממוקם בצפון.

דוד אזולאי: הבעיה המרכזית של בית לוחמי הגטאות היא בעיקר בעיה תקציבית.

דוד אזולאי: במשך השנים קיצצו גם בתקציב שלו וגם בשעות החינוך שלו.

דוד אזולאי: חשוב שנדע כולנו, חלק גדול מתושבי הצפון לא תמיד יכולים להגיע למוזיאון יד ושם בירושלים.

דוד אזולאי: אני יודע ואני מכיר את זה כמחנך בעברי, שהתלמידים ומערכת החינוך בצפון מעדיפים, בחלקם הגדול, לעשות את ההיכרות ואת ההשתלמויות בצפון ולא לנסוע יום שלם לכיוון ירושלים.

מיכאל מלכיאור: זה נושא שונה.

מיכאל מלכיאור: זה שני צדדים של אותה מטבע.

דוד אזולאי: בכל אופן, במשך שנים מנהל התרבות קיצץ כחצי מיליון שקלים מהתקציב של בית לוחמי הגטאות.

דוד אזולאי: המשרדים שתומכים באופן קבוע בבית לוחמי הגטאות הם משרד החינוך ומשרד התרבות.

דוד אזולאי: ישנה פניה של בית לוחמי הגטאות שרק משרד החינוך יתמוך בהם.

דוד אזולאי: אני לא יודע למה, אבל אני מניח שהמנכ"ל יתייחס לכך.

דוד אזולאי: בכל אופן, אחד הדברים שעומד על הפרק זה הקיצוץ בשעות.

דוד אזולאי: במשך השנים קוצצו שעות רבות מהמערכת, עד כדי כך שלא תמיד המערכת יכולה לספק את הדרישה.

דוד אזולאי: נדמה לי שהיום יש להם 216 שעות, כשבפועל הם היו אמורים לקבל כ-420 שעות.

דוד אזולאי: נדרש להוסיף להם עוד כ-150 שעות ואני מקווה שמשרד החינוך יוכל לתת תשובות.

דוד אזולאי: בשנת 1996 הובטח להם תקציב.

דוד אזולאי: לצערי הרב גם הוא קוצץ בכחצי מיליון והם נשארו על תקציב מקוצץ ונאלצו להתמודד גם עם זה.

דוד אזולאי: כשהמוזיאון הוקם רצו שהכניסה למקום תהיה ללא תשלום.

דוד אזולאי: כנראה שבשל אילוצי הזמן והתקציב, הם נאלצים לגבות דמי כניסה.

דוד אזולאי: אישית, זה לא מקובל עלי.

דוד אזולאי: אני חושב שאנחנו צריכים לפתוח את המקומות האלה לכל דיכפין ללא תשלום.

דוד אזולאי: אבל, מה לעשות?

דוד אזולאי: כנראה שבמסגרת המצוקה והתקציבים המקוצצים, הם נאלצים לגבות כסף עבור דמי הכניסה.

דוד אזולאי: יש גם לקחת בחשבון ש-50% מתקציב המוזיאון הוא מהכנסות עצמיות שלהם וזה לא תמיד מספיק ועונה לדרישה.

דוד אזולאי: לכן, אדוני היושב ראש, כשביקשתי את הדיון המטרה היא אחת: לפנות לגורמים הנוגעים בדבר, דהיינו, משרד החינוך, משרד התרבות ומשרד האוצר, על מנת שיחזירו עטרה ליושנה.

דוד אזולאי: זאת כל הדרישה.

דוד אזולאי: פשוט להחזיר את אותם תקציבים שהובטחו בזמנו ושהיו במערכת.

דוד אזולאי: הדרישה היא לא יותר מכך.

דוד אזולאי: אני חושב שאם אנחנו נקבל את ההחלטה בעניין הזה, נוכל להגיד שעשינו מלאכתנו נאמנה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

מרינה סולודקין: אני מברכת את האנשים שהציעו את הדיון הדחוף הזה וגם אותך אדוני היושב ראש.

מרינה סולודקין: הצלת בית לוחמי הגטאות זה דבר הכרחי וכולנו מבינים את זה.

מרינה סולודקין: אני אומרת לכם שמשהו קרה במדינתנו.

מרינה סולודקין: יש תשתית של הזיכרון ההיסטורי של העם היהודי וזה ביד ושם, בבית התפוצות ובבית לוחמי הגטאות.

מרינה סולודקין: אני לא מבינה למה בבסיס התקציב אין מימון לכל שנה ושנה?

מרינה סולודקין: אי אפשר לקצץ.

מרינה סולודקין: למה?

מרינה סולודקין: בגלל החשיבות.

מרינה סולודקין: אני דור שני לניצולי שואה ולווטראנים של מלחמת העולם השניה.

מרינה סולודקין: היחס המזלזל לזיכרון היסטורי מאוד בעייתי בשבילי.

מרינה סולודקין: אנחנו בוועדה חייבים לעשות את הכל כדי לא לתת יד לאלה שמקצצים בכל דבר שזז.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו חייבים להבין למה למשרדי החינוך המדע והאוצר יש יכולת לקצץ.

מרינה סולודקין: אנחנו חייבים לבלום את הדבר הזה.

מרינה סולודקין: אי אפשר לשבת כל שנה ולומר היום אין כסף לבית התפוצות, היום אין כסף ללוחמי הגטאות.

מרינה סולודקין: עד היום אין מוזיאון של ניצחון במלחמת העולם השניה.

מרינה סולודקין: אני גם שואלת איפה הייתם בזמן שהיה הסכם עם ניצולי שואה?

מרינה סולודקין: הארגונים קיבלו 100 מיליון שקל ויש לי בעיה עם זה שאתם לא קיבלתם שום דבר מפני שאתם חלק מההסכמים.

מרינה סולודקין: זה מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: תודה.

מיכאל מלכיאור: עדנה בבקשה.

2502: קודם כל תודה למציעים, לדוברים וליושב ראש הוועדה.

2502: אני מאוד מוקירה את העובדה שההחלטות לא נשארות רק בפרוטוקול אלא שישנו גם מעקב אחר העשייה.

2502: אולי הכותרת שניתנה לישיבה, "הצלת בית לוחמי הגטאות", היא כותרת קצת מפחידה.

2502: בית לוחמי הגטאות יתקיים.

2502: השאלה היא איך?

2502: הבעיה הגדולה היא קיומו היום יומי.

2502: כל היושבים פה יודעים שיש לו ייחוד.

2502: הוא הוקם לא על ידי ממשלת ישראל.

2502: הוא הוקם בשנת 1949 על ידי הניצולים עצמם.

2502: זאת דוגמה ייחודית בארץ ובעולם.

2502: ניצולים הקימו את הישוב, הקימו את הבית, הניחו את אבן היסוד, וגם קיימו את העצרת הראשונה ביום הזיכרון לגטו ורשה.

2502: אגב, זה התאריך שאימצה מדינת ישראל יותר מאוחר בתרגומה העברי.

2502: כפי שאמרו הניצולים, צריך ללמוד על מה שהיה ואיך היה אבל בעיקר מה יהיה.

2502: כלומר, מראש הם שמו דגש על מקום שהוא בית.

2502: הוא בית חי שיש בו גם מוזיאון וגם חינוך.

2502: שני האלמנטים האלה היו מההתחלה.

2502: הבית הוא באמת מוסד גדול והוא צמח וגדל.

2502: אגב, יש לנו תמיכה של ועדת התביעות.

2502: יש 20% שניתנים להנצחה ואנחנו נעזרים בוועדת התביעות.

2502: הבית עצמו הוקם באמת באופן ייחודי על ידי תנועה ועל ידי קיבוץ.

2502: בזמן השילומים היה גיוס של כל ישובי הקיבוץ המאוחד, שהיו בהם ניצולים, וכולם תרמו 7.5% להקמת הבית.

2502: זה נתן קרן שעליה הבית התקיים.

2502: יותר מאוחר נוספו התקציבים.

2502: בשעתו היינו רק במשרד החינוך.

2502: מה לעשות שהצרכים גדלו והפעילות גדלה.

2502: לעומת זאת, התקציבים הולכים ומצטמצמים כל השנים.

2502: יושב הראש וחברי הכנסת יודעים שבשונה, למשל, ממשרד החינוך, שנותן ומוסיף תקציבים לפי ילודה, בתרבות, מי כמוכם יודע, שלא מוסיפים תקציבים ואת הכמות הקטנה שישנה מחלקים כל פעם.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שזה ישתנה.

2502: אנחנו לא יכולים להמשיך להתקיים בסל שנוצר.

2502: הפעילות מתפתחת, אנשים רוצים לבוא.

מיכאל מלכיאור: כמה מבקרים באים בשנה?

2502: בשנה יש לנו בממוצע כ-100,000 מבקרים, מתוכם 80,000 תלמידים.

2502: בשנתיים האחרונות היתה ירידה בגלל מלחמת שלום הגליל וגם בגלל השביתה.

2502: יש לנו סמל בית ספר, או כפי שאומר ידידי ממשרד החינוך, יש לנו סמל מוסד.

2502: אין בסמל המוסד הזה לא דמי החזקה ולא דמי ניהול אלא רק תקציב למורים.

2502: אנחנו מקבלים 216 שעות, כאשר לפני 11 שנים היו לנו 300 שעות.

מיכאל מלכיאור: אני מניח שהפעילות גדלה מאז?

2502: בוודאי שגדלה.

2502: אז היו פחות מבקרים.

2502: פתחנו את יד לילד, שזה אגף ייחודי שאליו באים ילדים מכיתה ו' עד ט'.

2502: אז הובטחה לנו תוספת, שלא רק שלא התקבלה, אלא גם קוצצה.

2502: אין לנו דמי ניהול, אין לנו דמי אחזקה.

2502: מישהו צריך לנהל ולהחזיק את המקום.

2502: כפי שאמרתי קודם, מינהל תרבות גם קוצץ.

2502: הוחלט על קריטריונים מאוד נוקשים.

2502: אנחנו נכללים במסגרת מוזיאונים של אמנות ושל מדע בעוד שהמוזיאון שלנו הוא מוזיאון אחר.

2502: הוא מוזיאון עם תערוכות קבועות, הגישה שונה.

2502: יש תערוכה אחת מתחלפת בשנה.

2502: כל האחזקה שלו היא שונה.

2502: יש לנו שטח עצום של תערוכות.

2502: הייחוד של התערוכות הוא שזה המקום היחיד שהשורדים עצמם היו המתכננים, המעצבים והאדריכלים.

2502: זה דבר שדורש גם שמירה וגם דורש שינוי ורענון.

2502: בשנים האחרונות אנחנו משקיעים בתכנית אב גדולה שנועדה לשדרג את המוזיאון.

2502: יש לנו אגף חדש.

2502: לצורך זה פנינו גם לאוצר על מנת לקבל תמיכה.

2502: בנינו את תכנית האב בהסכם עם ועדת התביעות על 5 מיליון דולר.

2502: הם אכן עוזרים לנו.

2502: אנחנו גם משיגים תורמים אבל הבעיה הגדולה היא השוטף.

2502: בשנה האחרונה סיימנו ב-2.5 מיליון בגירעון מפני שאנחנו לא יכולים לתחזק ובעיקר לא יכולים לעשות את הפעילות החינוכית.

2502: אנשים רוצים לבוא.

2502: אנחנו יושבים בפריפריה בצפון.

2502: אפילו לבוא אלינו מהמרכז באוטובוס, זה 50 שקל.

מיכאל מלכיאור: ההסעות יקרות יותר בגלל עליית הדלק.

2502: גם יש תחרות קשה אבל אני לא טוענת כלפי יד ושם.

2502: אני חושבת שכל ילד וכל נער צריך להיות פעם ביד ושם.

2502: אנחנו משלימים את יד ושם.

2502: מה שהם יכולים לעשות אנחנו לא יכולים לעשות ומה שאנחנו יכולים לעשות הם לא יכולים.

2502: אנחנו עובדים הרבה מאוד על הנושא של ההתאגדות והערכים.

2502: בעצם זה היה המסר של הוותיקים, של המייסדים: מה יהיה, איך יהיה.

2502: אנטק אמר שאם יהיה פעם באיזה מקום בית ספר על רוח האדם, שם יצטרכו ללמד את הדברים האלה.

2502: אנחנו מנסים למסור מסרים דווקא כלפי העתיד.

2502: מסרים של סובלנות, כבוד האדם, התמודדות עם רוע ועם רשע.

2502: אנחנו נותנים דגש לדברים האלה.

2502: כשהילדים מבקרים בתערוכות יש להם ממי ללמוד.

2502: בתערוכות הישנות הדברים מאוד ממוחשים ובתערוכות החדשות יש אולם עדות שמספר את העדויות של 140 המייסדים, כל אחד את הדרך שהוא עבר.

2502: זה גם סיפור פרטי אבל גם סיפור אוניברסאלי של ניצולים ושל הדילמות שהם עמדו בהן.

2502: אני לא רוצה להאריך.

2502: יש פה דבר מוזר.

2502: יש חוק רשות הזיכרון יד ושם.

2502: יש שם פסקה שאומרת: "לטפח ולפתח מוזיאונים אחרים".

2502: אבל, אין רשות אחת שעוסקת בכל המוסדות והמוסדות אינם רבים.

2502: אנחנו המוסד היחידי שהוא כמו יד ושם ובעצם הוא מקדים את יד ושם בחמש שנים.

2502: אנחנו שמנו דגש על חינוך ועל מוזיאון כמקשה אחת.

2502: אין עוד מוזיאון כזה.

2502: היום משואה מנסים להכניס קצת תערוכות כי הבינו שההמחשה חשובה.

2502: צריך להחזיק את הדבר הזה.

2502: זה גם לקיים וגם זה מוסד שהוא הראשון במדינת ישראל ובעולם שיצרו אותו מייסדים ויש בו רוח מיוחדת.

2502: אסור לתת לדבר הזה לקרוס.

2502: צריך למצוא את הדרך הראויה, אולי בחקיקה.

2502: היום כל מוסד עושה לו חוק.

2502: אני אומרת את זה בתור חברת כנסת לשעבר.

2502: קשה לי מאוד להסכים עם הגישה הזאת, אבל אנחנו הכנו חוק ושמנו אותו על שולחן הכנסת בעזרת חברת הכנסת אורית נוקד ומחוסר ברירה משכנו אותו.

2502: ניהלנו משא ומתן עם יד ושם להיכנס לחוק שלהם.

2502: היתה כבר הסכמה אבל ברגע האחרון קצת נבהלו שאולי יהיו עוד מוסדות שייכנסו.

2502: אנחנו בעצם שני המוסדות שיש להן אותן הדילמות.

2502: אנחנו קטנים ולא נגדל למימדים גדולים.

2502: אני חושבת שאנחנו לא יכולים להסתפק בתקציב.

2502: אם ניקח את ההכנסות שיש לנו מפעילות עצמית ומה שאנחנו מקבלים זה 11.5 מיליון.

2502: היום אנחנו זקוקים היום לפחות ל-14 מיליון.

2502: מדובר בעוד 2.5 מיליון שקלים לשנים הבאות.

2502: השאלה מאיפה מביאים אותם.

2502: זה חייב לבוא ממשרד החינוך וממינהל תרבות.

2502: אנחנו במשא ומתן עם מנהל תרבות.

2502: או שיעשו תקנה מיוחדת למוזיאון כמו שלנו או שישימו קריטריונים בתקנות הקיימות למוזיאונים, שהן מתאימות למוזיאון כמו שלנו, כי אין היום דבר כזה.

2502: אנחנו לא יכולים להתקיים בסד ובתנאים ששמו אותנו.

2502: תודה.

דוד אזולאי: אולי צריך לחדש את הרעיון של החקיקה?

2502: יכול להיות שבלית ברירה נחדש את הרעיון של החקיקה אם תחליטו שזאת הדרך.

שמחה שטיין: בוקר טוב.

שמחה שטיין: אני מודה לחבר הכנסת אזולאי, לחברת הכנסת סולודקין וליושב ראש הוועדה.

שמחה שטיין: אני לא אחזור על מה שעדנה אמרה.

שמחה שטיין: היום אנחנו באים לכאן לא על מנת לבקש חסד ולא על מנת לבקש דבר שהוא תלוי ולא נמצא בכלל בשמים ולא בארץ.

שמחה שטיין: חבר הכנסת אזולאי אמר שצריך להחזיר עטרה ליושנה.

שמחה שטיין: אנחנו מחפשים את הצדק.

שמחה שטיין: אנחנו רוצים קודם כל שיחזירו לנו את מה שנלקח מאיתנו על ידי הקריטריונים והתקנות היבשות ביותר.

שמחה שטיין: בית לוחמי הגטאות לא מתאים להיות מונח באיזו קופסה.

שמחה שטיין: זה לא מתאים.

שמחה שטיין: אני יכול להסביר אבל אני לא רוצה להיכנס לזה כרגע.

שמחה שטיין: יושבים פה אנשים שמאוד יקרים לנו, ממשרד החינוך, ממשרד האוצר וממשרד התרבות, שעובדים על פי הנחיות שניתנו להם.

שמחה שטיין: אני משוכנע שלו הדבר היה בידיהם, לא רק שלא היו מקצצים אלא היו מרחיבים.

שמחה שטיין: לכן זאת בעיה.

שמחה שטיין: מאז 1996 אנחנו לא מצליחים לפצח את המנגנון הזה שנקרא תהליך קבלת החלטות במשרדי הממשלה.

שמחה שטיין: אני אומר שוב, בשנת 1996 נתקבלה החלטה של מנכ"ל להוסיף עוד 120 שעות ל-300.

שמחה שטיין: התחלף השלטון ובשיטת הסלאמי הגענו ל-216 שעות.

שמחה שטיין: באותה שנה היתה החלטה של המינהל הפדגוגי.

שמחה שטיין: איציק כהן העביר את זה לקראת חתימה למנכ"ל בדבר הקמת מרכז פדגוגי בסך 2.2 מיליון שקל.

שמחה שטיין: התחלף השלטון וזה נמחק.

שמחה שטיין: לאחר מכן עמדנו במחלקת המוזיאונים על 1.865 מיליון ש"ח.

שמחה שטיין: נוצרו איזה קריטריונים מאוד מעניינים ומרתקים והורידו אותנו בדרגה ממוזיאון לאומי למוזיאון אחר והורידו אותנו ל-1.3 מיליון.

מרינה סולודקין: המשחק של הקריטריונים הוא ידוע.

מרינה סולודקין: במשרדים יש ליצנים שמשחקים וחושבים שאף אחד לא מבין במשחק שלהם.

שמחה שטיין: את מכירה את זה יותר טוב ממני, אני תלוי בהם.

מרינה סולודקין: אני מתנצלת, אני צריכה לצאת.

דוד אזולאי: אני אשאר.

דוד אזולאי: אם יצטרכו אותי, יקראו לי.

שמחה שטיין: אני רוצה להסביר על מה אנחנו מדברים.

שמחה שטיין: אם מדברים על להחזיר את אותם 420 שעות במקום 216, אנחנו מדברים על ממוצע של כמיליון שקל שנלקח מאיתנו.

שמחה שטיין: אם אנחנו מדברים על קריטריונים במנהל המוזיאונים, מדובר על חצי מיליון שקל שנלקח מאיתנו.

שמחה שטיין: ישנה סוגיה נוספת שבדקתי אותה.

שמחה שטיין: אנחנו מקבלים סמל מוסד, אבל פותחים את המגירה אין כלום.

שמחה שטיין: אמרו לי שלא יכול להיות תלמיד רשום בשני בתי ספר.

שמחה שטיין: הוא יכול להיות רשום רק בבית ספר אחד ואם הוא יוצא לפעילויות במוסד אחר, המוסד האחר לא יכול לקבל את כל התכולה שמגיעה בתכולה של בית הספר.

שמחה שטיין: בדקתי את הנושא.

שמחה שטיין: יד ושם מקבלת את כל התחולה שנקרא בית ספר והתלמידים לא רשומים שם.

שמחה שטיין: החוות החקלאיות במדינת ישראל, התלמידים רשומים בבתי הספר ובאים לחוות החקלאיות ומקבלים את כל המכסה.

שמחה שטיין: מרכזי הספורט מקבלים את כל המימון שמגיע לבית ספר, למרות שהתלמידים רשומים בבית ספר אחר.

שמחה שטיין: כלומר, גם הקריטריון שאמרו לנו הוא לא משתנה ואין לו תקדימים.

שמחה שטיין: אנחנו רוצים שיחזירו לנו את שעות ההוראה ושיתנו לנו את כל מה שמגיע.

דוד אזולאי: כמה שעות קיצצו לכם?

שמחה שטיין: היו לנו 300.

שמחה שטיין: ב-1996 החליט שושני להגדיל ב-120 שעות, עם פתיחת יד לילד.

שמחה שטיין: כמה חודשים לאחר מכן התחלף השלטון ואז בכלל התעלמו מה-120.

שמחה שטיין: במשך השנה התחילו להוריד לאט לאט ובמשך 4 שנים זה ירד ל-216.

שמחה שטיין: היום היינו אמורים להיות עם 420 שעות ואנחנו עם 216.

שמחה שטיין: בדברים האלה כבר גלום יותר מאותם 2 מיליון שקל שאנחנו חסרים אותם השנה.

שמחה שטיין: אני שוב אומר, אנחנו רוצים את הצדק הזה.

שמחה שטיין: שיחזירו לנו את שעות ההוראה, שיכירו בנו לא רק כסמל מוסד אלא תכונת בית ספר.

שמחה שטיין: ממשרד התרבות אנחנו מבקשים לתת לנו את מה שקיבלנו לפני 4 או 5 שנים ומבקשים להוסיף לנו עוד חצי מיליון שקל כי זה מה שאנו זקוקים לו.

שמחה שטיין: אני רוצה להזכיר, לבית לוחמי הגטאות אין רשות מוניציפאלית שתומכת בו כמו שיש למוזיאון תל אביב או למוזיאון חיפה.

שמחה שטיין: אנחנו סמוכים לרשות אזורית, מטה אשר, שבקושי נותנים לנו חצי אחוז בעוד שתל אביב נותנת 25%.

שמחה שטיין: אני אומר עוד פעם.

שמחה שטיין: זה לא שאנחנו מתחננים לנפשנו.

דוד אזולאי: הרשות המקומית לא נותנת במסגרת ועדת תמיכות?

2502: היא נותנת 100,000 שקל והתנועה נותנת 240,000 שקל ממיסי חברים.

שמחה שטיין: יש לנו עוד בעיה.

שמחה שטיין: עדנה הזכירה את הכספים שוותיקי התנועה הפרישו מכספי הפיצויים וזה מונח באיזו קרן.

שמחה שטיין: למזלנו יש לנו קרן שאנחנו נעזרים בפירות.

שמחה שטיין: כשאנחנו באים לאוצר, האוצר שואל מה אנחנו מבקשים הקצבות - - -

2502: זה מינהל תרבות.

שמחה שטיין: הרפרט הקודם של מנהל תרבות אמר: "מה אתם מבקשים את ההקצבה כשיש לכם קרן?

שמחה שטיין: תאכלו את הקרן שלכם ואז תבואו לבקש הקצבה".

שמחה שטיין: הדברים הם אבסורדיים בצורה מדהימה.

שמחה שטיין: אני לא מאשים אף אחד.

שמחה שטיין: ברגע שמנסים לשים את הכל בקופסה יוצרים עיוותים.

שמחה שטיין: אנחנו רוצים לקבל את הצדק שמגיע לנו בחזרה ולהחזיר עטרה ליושנה.

שמחה שטיין: אפשר לעשות זאת בחוק.

שמחה שטיין: אנחנו נגיע למצב שבו אולי לא ניסגר אבל הפעילות שלנו תהיה בלתי רלוונטית.

שמחה שטיין: לא נתקדם, לא נפתח תערוכות ואף אחד לא יבוא.

דוד אזולאי: לגבי קיצוץ שעות ההוראה.

דוד אזולאי: במה זה בא לידי ביטוי במוסד שלכם?

דוד אזולאי: האם בעקבות כך מגיעים פחות תלמידים?

דוד אזולאי: מה ההשפעה של הקיצוץ הזה?

שמחה שטיין: פשוט מאוד.

שמחה שטיין: מכספי הבעלות אנחנו מממנים את כל המורים.

שמחה שטיין: לא ויתרנו על מורה אחד.

2502: אכלנו את הקרן.

שמחה שטיין: היינו צריכים להחליט האם לפתוח או לא לפתוח את יד לילד והחלטנו שאנחנו מממנים את זה.

שמחה שטיין: כך אנחנו אוכלים את הקרנות שלנו.

ישראל קרצנר: אני רוצה לפתוח ולומר שכל מה שנאמר על ידי עדנה סולודר, לגבי הייחודיות של בית לוחמי הגטאות הוא רק מהמעט שאפשר לומר על החשיבות והייחודיות של בית לוחמי הגטאות.

ישראל קרצנר: אני חושב שזה מוסד מפואר שצריך לשמר אותו ולפתח אותו.

ישראל קרצנר: אני יכול לומר, בנימה אישית, שמאז שנכנסתי לתפקידי לפני כ-5 שנים, אני עושה מאמץ גדול מאוד.

ישראל קרצנר: בתפקיד שלי אני המנחה הפדגוגי של המוסד.

ישראל קרצנר: במסגרת תפקידי אני מנסה להפנות פעילות ולפתח פעילות בתוך המוסד.

ישראל קרצנר: האנשים פה יודעים בדיוק מה נעשה.

ישראל קרצנר: נערכים שם קורסים והשתלמויות ארציות וכך הלאה.

ישראל קרצנר: אבל זה לא הנושא היום כי אין לנו ויכוח על הייחוד של המקום.

ישראל קרצנר: אם רוצים לבחון את השאלה של בית לוחמי הגטאות אני יכול לומר את הדברים הבאים: קודם כל, ב-5 שנים האחרונות לא קוצצה אף שעת הוראה.

ישראל קרצנר: אנחנו יכולים לדבר על ההיסטוריה.

ישראל קרצנר: בשנים הקודמות היו קיצוצים שונים במערכת החינוך, אבל, בחמש השנים האחרונות, למרות קיצוצים כבדים, לא קוצץ שום דבר בלוחמי הגטאות.

דוד אזולאי: כבר לא היה ממה לקצץ.

ישראל קרצנר: אני אסביר.

ישראל קרצנר: פה מדובר על מורים שהם עובדי מדינה שמשרד החינוך מעסיק במקום.

ישראל קרצנר: זה לא כסף שמועבר ללוחמי הגטאות אלא משרד החינוך מעסיק 9 מורים בבית לוחמי הגטאות.

ישראל קרצנר: משרד החינוך משלם את שכרם של המורים והם מורים קבועים בתוך המערכת.

ישראל קרצנר: זאת היתה בקשה של לוחמי הגטאות.

ישראל קרצנר: ישנה גם אפשרות מסוימת שהדבר הזה יומר לכסף ואז לוחמי הגטאות תהיה יותר גמישה בהעסקה של האנשים, אבל זה היה הרצון של לוחמי הגטאות ואנחנו מכבדים את הרצון הזה.

ישראל קרצנר: אני רוצה לומר דבר נוסף.

ישראל קרצנר: עם כל החשיבות של הדיון הזה ואני ממש שמח שיש את הדיון הזה היום, צריך לראות את התמונה הכוללת.

ישראל קרצנר: לוחמי הגטאות הוא חלק ממערכת של מרכזי חינוכיים שעוסקים היום בתפקיד החשוב של הנצחת זיכרון השואה ומשמעותה.

ישראל קרצנר: יש הרבה מאוד מרכזים.

ישראל קרצנר: נכון לרגע זה ישנם 9 מרכזים שמשרד החינוך מכיר בהם ומסייע להם.

ישראל קרצנר: בראשם יד ושם וגם ישאחרים.

ישראל קרצנר: צריך לומר שלמערכת הזאת של המרכזים החינוכיים משרד החינוך מקצה כ-1,000 שעות תקן.

ישראל קרצנר: יד ושם תופס את המקום הראשון ומוקצים לו מתוך המספר הזה כ-50%.

ישראל קרצנר: לוחמי הגטאות הוא במקום השני עם 23%.

ישראל קרצנר: אחר כך יש את משואה ויד מרדכי.

ישראל קרצנר: יש עוד 4 מרכזים חשובים, שעושים עבודה חינוכית חשובה מאוד שלא מקבלים פה.

ישראל קרצנר: יש פניות של נציגי המוסדות האלה למשרד החינוך.

ישראל קרצנר: בתוכם יש מוסד שקם על ידי הניצולים כמו בית טרזין.

ישראל קרצנר: ישנו מוסד מורשת שקיים בגבעת חביבה, שגם הוא עושה פעילות חינוכית מאין כמוה.

ישראל קרצנר: צריך לחשוב גם על המוסדות האלה.

ישראל קרצנר: אני בעד לתת יותר וזה חשוב וכל השקעה של כסף בעניין הזה היא חשובה, אבל צריך לראות גם את האחרים.

ישראל קרצנר: זה מה שמסבך את העניין.

ישראל קרצנר: אני אישית עסקתי בבניית קריטריונים לחלוקת הכסף הזה והשעות האלו.

ישראל קרצנר: הקריטריונים צריכים להיות שקופים וצודקים.

ישראל קרצנר: יש בעיה של חלוקת הכסף.

ישראל קרצנר: יש בעיה לתת תוספת חריגה למוסד מסוים.

ישראל קרצנר: עכשיו אני רוצה לומר משהו לגבי הנושא של סמל מוסד.

ישראל קרצנר: בזמנו היתה שאלה משפטית - - -

מיכאל מלכיאור: חזרתי מהישיבה בוועדת הכנסת.

מיכאל מלכיאור: דובר שם על חופשת חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אני הלכתי לשם בנושא של הרצח בטיבט.

מיכאל מלכיאור: היה לי חשוב להעלות את זה וקיבלתי החלטה פה אחד בעדי.

מיכאל מלכיאור: האם תוכל לעדכן אותי, האם העלתם כבר את התקציב?

דוד אזולאי: נציג משרד החינוך מדבר בעניין הזה.

דוד אזולאי: הוא הסביר את חלוקת השעות ומצדיק את הדבר בכך שבית לוחמי הגטאות נמצא במקום השני עם מכסה של 23% מסך הכל השעות שמשרד החינוך מקצה למרכזים החינוכיים להנחלת זיכרון השעה.

דוד אזולאי: מתוכם, יד ושם הוא הראשון והוא מקבל כ-50%.

מיכאל מלכיאור: אבל יש לו תקציב מעבר לש"ש.

ישראל קרצנר: נכון, אתה צודק.

ישראל קרצנר: אבל הוא נמצא בתוך המערכת הזאת.

דוד אזולאי: אם בית לוחמי הגטאות יחליט להמיר את הש"ש בכסף, האם מבחינתכם יש מניעה?

ישראל קרצנר: אין שום מניעה.

ישראל קרצנר: יד ושם ממיר חלק גדול מהסכום שמוקצב לו לכסף והוא מעסיק אנשים כפי שהוא חפץ, בפיקוח שלנו.

ישראל קרצנר: הוא מעסיק לא רק מורים קבועים ממערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: יש לנו פה אורחים מבית ספר ליאדה בירושלים.

מיכאל מלכיאור: ברוכים הבאים.

מיכאל מלכיאור: מישהו מכם היה בבית לוחמי הגטאות.

קריאה: כן, היינו מטעם בית ספר.

מיכאל מלכיאור: ישראל, חוץ מלהסביר תגיד לנו איך אנחנו יכולים להגיע לפיתרון.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לנתב לכאן את הדיון.

מיכאל מלכיאור: האם הסברת למה הורדתם מ-300 ל-215?

ישראל קרצנר: לא הסברתי כי אני לא יודע להסביר את זה.

דוד אזולאי: הוא טוען שבחמש השנים האחרונות לא היו קיצוצים.

מיכאל מלכיאור: את זה אנחנו יודעים.

מיכאל מלכיאור: על זה בכה הנביא מלכתחילה.

ישראל קרצנר: אני לא יודע להסביר.

ישראל קרצנר: ניסיתי ללמוד את זה ולעשות הכנה.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שהעמיתים שלך במשרד התביישו להסביר לך.

ישראל קרצנר: ניסיתי ללמוד מה קרה אז ולא הצלחתי.

ישראל קרצנר: שמעתי כל מיני דברים ולא הבנתי.

מיכאל מלכיאור: כנראה שלא היה מה להסביר.

ישראל קרצנר: אתה מסיק מסקנות לא נכונות.

דוד אזולאי: הטענה שלא קיצצו בחמש שנים האחרונות לא כל כך מוצדקת כי כבר לא היה מה לקצץ.

דוד אזולאי: כמה עוד אפשר לקצץ אחרי קיצוץ?

מיכאל מלכיאור: ישראל, זה שאתה לא מקבל את ההסבר שלי זאת זכותך אבל זה שאין לך הסבר זאת לא זכותך.

ישראל קרצנר: אין לי הסבר.

ישראל קרצנר: אני לא יודע למה בזמנו הוחלט לקצץ.

ישראל קרצנר: הבנתי שהוטל על משרד החינוך קיצוצי רוחב ובין השאר קוצצו לא רק לוחמי הגטאות אלא גם משואה וגם יד ושם.

ישראל קרצנר: היה קיצוץ רוחב בכל המערכת ואז קוצצו השעות האלה.

ישראל קרצנר: ברשותך אני רוצה לענות למה ששמחה אמר לגבי סמל המוסד.

ישראל קרצנר: בזמנו עלתה שאלה משפטית: איך משרד החינוך יכול להעסיק מורים בתוך גוף שהוא לא בית ספר.

ישראל קרצנר: הוא גוף חיצוני, כמו לוחמי הגטאות וכמו משואה.

ישראל קרצנר: אז נמצא פיתרון משפטי, על ידי משרד המשפטים, שאמר שיוענק להם סמל מוסד ואז במוסדות שקיבלו סמל מוסד, ניתן היה להעסיק מורים.

ישראל קרצנר: אגב, היום המשרד הנמצא במדיניות של צמצום סמלי המוסד ולהפסיק, אם אפשר, את העניין של סמלי המוסד.

2502: זה עוד לפנינו.

ישראל קרצנר: סמל המוסד שניתן אז לא קבע שהמוסד שקיבל את סמל המוסד הוגדר כבית ספר שבזכות הגדרתו ככזה הוא זכאי לאחזקה, מזכירות, אב בית וכן הלאה.

ישראל קרצנר: זה סמל מוסד שנועד אך ורק כדי להעסיק מורים.

מיכאל מלכיאור: ישראל, את זה כולנו יודעים.

מיכאל מלכיאור: איזה פיתרון אתה יכול להציע לנו היום?

ישראל קרצנר: אני אומר עכשיו את דעתי האישית והמקצועית.

ישראל קרצנר: לוחמי הגטאות הוא מוסד שבהרבה מאוד מאפיינים דומה ליד ושם, צריך למצוא לו פיתרון בדומה לפיתרון שנמצא ליד ושם.

ישראל קרצנר: או במסגרת חוק רשות הזיכרון, שיד ושם נמצא בתוך החוק, או במסגרת דומה לדבר הזה.

ישראל קרצנר: זה יעמיד את המוסד הזה מחוץ למסגרת הרגילה של המרכזים.

ישראל קרצנר: כשהוא נמצא בתוך המסגרת הרגילה הוא מתחלק בתקציב.

ישראל קרצנר: גם אם התקציב יגדל הוא תמיד יתחלק עם המרכזים האחרים.

ישראל קרצנר: זאת דעתי האישית.

מיכאל מלכיאור: זה לא זה מול זה.

מיכאל מלכיאור: מנסים גם לקצץ בתקציב של יד ושם.

מיכאל מלכיאור: זה, כמובן, דבר שלא נקבל ב שום אופן.

מיכאל מלכיאור: זה לא קשור לדיון הזה.

מיכאל מלכיאור: אסור לנו לשים זה מול זה, כי אלה שני צדדים של אותה מטבע.

מיכאל מלכיאור: הפיתרון שאתה מציע לנו, בעצם, זה על ידי תיקון לחוק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מוכנים ללכת בכיוון הזה.

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין למה משרד החינוך זקוק לזה.

מיכאל מלכיאור: אני באמת לא מבין.

מיכאל מלכיאור: כל הזמן טוענים שאנחנו מחוקקים יותר מידי חוקים וזה מקשה על הממשלה למשול.

מיכאל מלכיאור: כולם מסכימים שזאת בעיה שצריך לפתור.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא טוען שהם לא עושים עבודה טובה או שהם מצמצמים.

מיכאל מלכיאור: אם הייתם אומרים דבר כזה היינו אומרים שיש פה שיקול מקצועי.

מיכאל מלכיאור: אבל אתם לא אומרים את זה ומסכימים עם כל מה שנאמר פה.

מיכאל מלכיאור: שזה מוסד חשוב ביותר, מוסד מכונן של ישראל החדשה ולכן צריכים לחזק את אותו.

מיכאל מלכיאור: אתם רק מבקשים שנכפה את ידכם.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אם זאת הדרך היחידה שאתם מסוגלים לעבוד אז אנחנו נעשה את זה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאם היית מביא היום בשורה יחד עם עמיתיך, כי כמובן הם לא פטורים.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שנקבל בשורה מהאוצר אבל אני בספק.

מיכאל מלכיאור: אם אי אפשר אחרת, נעשה את זה כך.

עידית עמיחי: אני מצטרפת לעמדת עמיתיי.

עידית עמיחי: למשרד התרבות יש הערכה רבה מוסד לוחמי הגטאות, במיוחד לאור ההתרחבות המרשימה שהוא עשה לאחרונה.

עידית עמיחי: הוא גייס כספים בצורה יוצאת דופן.

עידית עמיחי: באמת דיברנו על כך שהם צריכים לשדרג את התצוגה הישנה ואני מאמינה שזה גם יביא יותר מבקרים.

עידית עמיחי: כשלא היית דובר בגנות הקריטריונים.

עידית עמיחי: אני לא צריכה להגן על הקריטריונים, אמנם מאז שהם נכנסו, בשנת 2001, באמת יש ירידה אבל זאת ירידה רק של 300,000 שקלים.

עידית עמיחי: כשנוסף כסף לתקנת המוזיאונים בשנה שעברה, הצלחנו להגיע איתכם לכמעט 1.6 מיליון.

עידית עמיחי: גם השנה אותה תוספת תיכנס למוזיאונים הפריפריאליים בקבוצה ג' ו-ד'.

עידית עמיחי: לכן הקריטריונים לא אשמים, מה עוד שמועצת המוזיאונים הקודמת, כשעוד היתה קיימת, החליטה להוסיף מקדם למוזיאוני השואה שזה יד מרדכי ולוחמי הגטאות ב-1.5 מיליון שזה הרבה ומשמעותי.

עידית עמיחי: כמובן שזה לא מספיק אבל אי אפשר לעשות קריטריונים ולהוסיף מקדמים שיסירו את ההיגיון מהקריטריונים.

עידית עמיחי: בשל הייחודיות של מוזיאוני השואה ובשל העובדה שההדרכה היא 4 שעות ושהתצוגות הן קשות, אז הוסיפו מקדם.

עידית עמיחי: כמובן שאם חוק התרבות יכנס והתקנה תגדל, אני חושבת שלוחמי הגטאות יגיע לסכום הקודם ואולי אף יותר.

עידית עמיחי: יש שתי אפשרויות.

עידית עמיחי: או שמשרד התרבות יעשה תקנה נפרדת למוסדות שואה ובה הוא יכלול לא רק את מוזיאוני השואה אלא גם את בית טרזין ואת משואה ואת יד מרדכי.

מיכאל מלכיאור: אין יותר, זה מה שיש.

עידית עמיחי: לא רק מוזיאונים, יהיו מוסדות מחקר לשואה.

עידית עמיחי: אנחנו צריכים לבדוק אם זה יהיה משמעותי מבחינה תקציבית.

עידית עמיחי: אולי יהיה לכם עדיף להישאר כמוזיאון.

עידית עמיחי: זאת אפשרות אחת שאנחנו נבדוק, למרות שמשרד המשפטים לא אהב את הרעיון שהצעתי.

עידית עמיחי: הם לא אוהבים שאנחנו פותחים תקנות על כל נושא ייחודי.

מיכאל מלכיאור: בסדר, לא אוהבים, אבל יתגברו.

עידית עמיחי: יש לי כבר טיוטה של קריטריונים ואנחנו נבדוק.

עידית עמיחי: נושא שני.

עידית עמיחי: כפי שעדנה הציעה, אם תקום מועצת מוזיאונים, אנחנו יכולים לנסות לבדוק את הקריטריונים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נחכה לזה.

מיכאל מלכיאור: המשיח יבוא לפני זה.

מיכאל מלכיאור: נציג משרד האוצר, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: דווקא בנושא של יד ושם משרד האוצר היה הרבה יותר קונסטרוקטיבי ממה שנוהגים להיות במשרד האוצר ואני רוצה לשבח אתכם.

מיכאל מלכיאור: אז כמו שהייתם קונסטרוקטיביים בנושא של יד ושם אולי נשמע משהו פה חדש.

רותם רולף: לא ארחיב על כל המגבלות שקיימות כרגע מבחינת העברת הכספים כי כולנו יודעים שהן קיימות.

רותם רולף: יש את הסיבות המשפטיות למה הן צריכות להיות ויש את הסיבות למה זה פוגע ספציפית בלוחמי הגטאות או בגוף כזה או אחר.

רותם רולף: זאת אומרת, שגם כאשר אנחנו מנסים להשלים סכום שנשמע פעוט, כמו 300,000 שקל, בעצם בגלל המגבלות צריך להוסיף סכום גדול פי כמה וכמה שיתחלק בין המון גופים אחרים.

רותם רולף: אני רוצה להצטרף למה שעידית אמרה.

רותם רולף: במידה ובאמת משרד התרבות יפתח תקנה חדשה שתתמוך בכל המוסדות שמתעסקים עם נושא השואה, אז משרד האוצר ישתף פעולה באופן מלא בנושא זה.

רותם רולף: לא ידעתי שהתחיל תהליך ושהיתה בעיה בתוך הממשלה.

עידית עמיחי: לא, זה היה בשיחות.

רותם רולף: אפשר לצאת לדרך ולנסות לקדם את הנושא הזה.

שמחה שטיין: עולם כמנהגו נוהג.

מיכאל מלכיאור: רותם עשתה את המיטב במגבלות שלה.

מיכאל מלכיאור: היא אמרה שיהיה שיתוף מלא של האוצר.

רותם רולף: הסכום שעידית דיברה עליו באמת יישאר בבסיס התקציב בגלל שהגענו להסכם עם פורום מוסדות התרבות.

מיכאל מלכיאור: לגבי ההסכם הזה, נהיה במקום אחרי לגמרי עם החוק.

רותם רולף: בכל מקרה, אנחנו יושבים גם עם פורום מוסדות התרבות לגבי מתווה רב שנתי.

דוד אזולאי: בבסיס התקציב יישאר ה-1.8 מיליון?

רותם רולף: 1.6 מיליון.

מיכאל מלכיאור: אני שומע את הדברים.

מיכאל מלכיאור: יש רצון טוב.

מיכאל מלכיאור: יש מגבלה בגלל שהכל נכנס באותה קלחת.

מיכאל מלכיאור: אם אתה נותן לזה אתה חייב לתת לכולם.

מיכאל מלכיאור: כולם חביבים עלינו אבל הם באמת לא כמו כולם.

מיכאל מלכיאור: זה השורש, אין מה לעשות.

מיכאל מלכיאור: צריך לדעת לקבל החלטות.

מיכאל מלכיאור: יש את המגבלה של הקריטריונים.

מיכאל מלכיאור: עוד מעט יגידו שיש צורך במכרז על בית לוחמי הגטאות, אולי מישהו אחר יעשה את בית לוחמי הגטאות.

מיכאל מלכיאור: זה סוג של התחמקות מלקבל החלטה וסדרי עדיפויות.

מיכאל מלכיאור: אני שומע מה שנציגי הממשלה אומרים.

מיכאל מלכיאור: יש להם רצון טוב אבל הם מוגבלים.

מיכאל מלכיאור: בעצם כולם אומרים לנו אותו דבר: תכפו את ידינו.

מיכאל מלכיאור: תעשו תיקון לחוק ויהיה שיתוף פעולה מלא ממשרד האוצר.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שזה לא שיק פתוח.

רותם רולף: לא הגבתי לגבי התיקון לחוק.

מיכאל מלכיאור: לא, אבל אמרת שאם רוצים לעשות משהו מיוחד עבור ההנצחה - - -

רותם רולף: זאת תקנת תמיכה ייחודית.

מיכאל מלכיאור: לדעתי אפשר לעשות את זה רק בחקיקה.

מיכאל מלכיאור: עובדה שאתם לא עושים את זה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: המצב הוא פחות או יותר יציב במשך כמה שנים.

מיכאל מלכיאור: עובדה שהמצב נשאר אותו דבר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד לכם, אתם גורמים לכך שמוסד כזה צריך לכתת את רגליו בשנור לא ראוי.

מיכאל מלכיאור: לא ראוי למקום כזה במדינת ישראל לחיות על שנור.

מיכאל מלכיאור: בזה הם עוסקים.

מיכאל מלכיאור: במקום לעסוק בפיתוח המקום, להביא יותר תלמידים, הם צריכים לעסוק בגירעון ובשנור.

מיכאל מלכיאור: זה מה שאנחנו אומרים להם, שימשיכו לעסוק בשנור ולכתת את רגליהם בין הגבירים.

מיכאל מלכיאור: זה מה שיוצא בפועל לכן אנחנו מקיימים את הדיון.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנציע תיקון לחוק.

מיכאל מלכיאור: נעשה את זה בשותפות.

מיכאל מלכיאור: אני בטוח שגם מרינה תצטרף לזה, ואולי גם נוספים.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שיש חבר כנסת אחד שלא יתמוך בזה.

מיכאל מלכיאור: נעשה את זה בצורה מקובלת, בתיאום עם הממשלה.

מיכאל מלכיאור: מבחינתי לא איכפת לי אם זה יהיה במשרד החינוך או במשרד התרבות.

מיכאל מלכיאור: אולי זה חלק מהתכנון האסטרטגי של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אולי זה צריך להיות שם.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לקיים יותר את הדיונים האלה.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה שעדנה ושמחה יבואו לפה בשביל זה.

מיכאל מלכיאור: אם בינתיים אתם יכולים לשבת יחד ולראות איך בכל זאת אפשר לשפץ את הש"ש ולקבל לפחות את ה-300,000, שאני מבין שיש כן רצון לקבע אותם בתקציב הנוכחי, עד שיהיה החוק, אז אדרבה, תעשו את זה.

מיכאל מלכיאור: אם אתם יכולים לעשות מה שאמרתי פה בלי חוק, אז עוד יותר טוב.

דוד אזולאי: אדוני, ברשותך.

דוד אזולאי: אולי, לפחות לגבי נושא השעות.

דוד אזולאי: בלאו הכי יש עכשיו היערכות לקראת השנה הבאה.

דוד אזולאי: אולי צריך לחשוב בצורה חיובית ולהחזיר להם את אותן שעות.

דוד אזולאי: הם לא ביקשו תוספת, הם מבקשים את אותן שעות שקיצצו להם.

דוד אזולאי: תנו להם אותם חזרה.

דוד אזולאי: זה, לפחות, ייתן להם מרחב פעולה לתלמידים.

דוד אזולאי: אם הם ירצו להמיר את זה לכסף, זה כבר שיקול שלהם.

מיכאל מלכיאור: כמה זה כל ש"ש?

ישראל קרצנר: בערך כ-7,000 שקל.

שמחה שטיין: אנחנו מקבלים קצת מעל מיליון שקל על 216 שעות.

ישראל קרצנר: אלה אנשים שמועסקים על ידי משרד החינוך בשווי של כ-1.5 מיליון שקל.

ישראל קרצנר: הסברתי קודם שאני בעד להוסיף שעות, אבל אם אנחנו מוסיפים להם, צריך להוסיף שעות גם למוסדות שעדיין לא מקבלים שום דבר.

שמחה שטיין: אני מדבר על מה שלקחו מאיתנו ואתה מדבר על להוסיף לאחרים.

דוד אזולאי: אני חושב שלוחמי הגטאות הוא ייחודי בכך שהוא יושב בפריפריה.

דוד אזולאי: חלק גדול מתלמידי הצפון לא מסוגלים להגיע לירושלים.

דוד אזולאי: זאת הדרך להיענות לדרישה הזאת.

דוד אזולאי: יש להם איזה קריטריון ייחודי.

שמחה שטיין: אמרתי בתחילת דברי שאנחנו לא רוצים תוספות.

שמחה שטיין: אנחנו רוצים להחזיר את מה שנלקח וזה שונה משאר המכונים.

שמחה שטיין: זה שונה גם מן התוספת של התקנה לבסיס.

שמחה שטיין: אנחנו רוצים לקבל בחזרה את השעות.

שמחה שטיין: אנחנו רוצים לקבל בחזרה את התקציב.

שמחה שטיין: התוספת של ה-300,000 להגיע ל-1.5 מיליון עדיין לא מקרב אותנו ל-1.8 מיליון.

שמחה שטיין: פעם היינו מקבלים למעלה מ-2 מיליון שקל.

שמחה שטיין: אנחנו קודם רוצים לקבל את מה שמגיע ולקחו מאיתנו.

שמחה שטיין: אחרי זה נדון על שאר הדברים שאנחנו רוצים אותם.

מיכאל מלכיאור: אז בוא נקבל את ההחלטה כדלהלן.

מיכאל מלכיאור: בכל זאת, אנחנו נצטרך להציע שוועדת החינוך יחד עם חבר הכנסת אזולאי, נוסיף גם את חבר הכנסת אורי אריאל, ונציע תיקון.

דוד אזולאי: אני מניח שלא תהיה התנגדות.

2502: חברת הכנסת נוקד יזמה אז את הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נציע תיקון לחוק הקיים.

מיכאל מלכיאור: כך עשינו גם עם עוד מוסדות כי אין דרך אחרת לפתור את הפלונטר.

מיכאל מלכיאור: יחד עם זה אנחנו קוראים גם למשרד החינוך להחזיר לפחות את ה-300 ש"ש ולמצוא את הדרך הנאותה לעשות את זה בגלל הייחודיות של המקום, הריחוק הגיאוגרפי, הימצאותם בפריפריה, בגלל שמדובר במוסד להנצחת השואה.

מיכאל מלכיאור: להשלים ל-300 ש"ש.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קוראים למשרד התרבות להחזיר את התקציב ל-1.86 מיליון.

2502: לפני הקריטריונים זה היה 1.865 מיליון.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קוראים למשרד התרבות גם כן להחזיר את התקציב המקורי של 1.865 מיליון.

מיכאל מלכיאור: אני כמעט מתבייש לקבל החלטה כזאת כי זה כסף קטן.

מיכאל מלכיאור: בשלב ראשון אנחנו קוראים להשלים ובתקנה החוקית נוכל לעשות את היתר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מצפים לשיתוף פעולה מלא של אנשים טובים שנמצאים במשרד התרבות, במשרד החינוך ובמשרד האוצר.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.