הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 95, 2008-03-24 13:00

סופה לנדבר: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

סופה לנדבר: זאת הוועדה השישית שאנחנו מקיימים, אני מקווה שאנחנו נתקרב לסוף.

סופה לנדבר: אנחנו מברכים את מנכ"ל משרד הבריאות שהגיע לכאן.

סופה לנדבר: רבותיי, זה לא סוד שב-2002 עבר החוק לגבי בית החולים.

סופה לנדבר: יכול להיות שאז כחברת כנסת הייתי קצת יותר נאיבית מאשר היום, חשבתי שבמדינת ישראל מקיימים את החוקים.

סופה לנדבר: לאחר מכן היו מספר תהליכים, וחבל שבקדנציה הקודמת הייתי במשך תקופה קצרה חברת כנסת.

סופה לנדבר: בתקופה של כמה שנים הוקפא החוק, אני לא רוצה להוסיף מי אחראי על אי יישום החוק, כולנו יודעים מי היה שר האוצר, מי היה ראש הממשלה.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, הבג"צ שהתקיים בתאריך ה-26 בפברואר קבע שתוך 60 יום צריכים ליישם את החקיקה והמדינה אחראית לכך.

סופה לנדבר: אני לא רוצה לצאת עם ביקורת לבג"צ, אני רוצה לומר שהבג"צ קבע וכך הבנו שאם יש חוק צריך ליישם אותו.

סופה לנדבר: בקדנציה הזאת פעלנו לא מעט, ביוזמתי קיימנו כנס "קום יקום בית חולים באשדוד".

סופה לנדבר: הקמנו תת ועדה של ועדת הכספים, בראשותו של חבר הכנסת ליצמן שעשה לא מעט כדי לקדם את העניין של בית החולים.

סופה לנדבר: החלטתי שבוועדת פניות הציבור שלב אחרי שלב לא ארפה עד שנגיע למטרה שמתחילים ליישם את החקיקה.

סופה לנדבר: אדוני מנכ"ל משרד הבריאות, בגלל שהיו אי דיוקים בנאום של שר הבריאות, אני לא רוצה עכשיו לצאת עם ביקורת, דעתנו קצת מפגרת ביישום של הדברים.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, יושב ראש ועדה תת משרדית שבעצם אחראי על יישום ה-R.F.I משתף איתנו פעולה, הבחור לקח על עצמו דבר שבעצם לא נעשה לפניו, מדובר על גיל שבתאי יושב ראש הוועדה.

סופה לנדבר: אני אומרת זאת לפרוטוקול, בגלל שהוא אדם מקצועי מאוד, יכול להיות שכאן נשמע לא מעט כעס, שוב אני רוצה לציין, לא כלפיו, אלא כלפי אלה שלא יישמו ולא עשו עד כה שום דבר.

סופה לנדבר: הוא לקח על עצמו אחריות שלדעתי לא מבוטלת, צריכים לומר שבעצם הוא משתף איתנו פעולה, עושה צעדים נכונים, דעתנו היא שהעניין קצת איטי מאשר היינו רוצים.

סופה לנדבר: אבל הוא יושב ראש הועדה, הוא לא ראש ממשלה במדינת ישראל ולא שר הבריאות, אלא בן אדם שלקח על עצמו אחריות בנושאים מאוד כבדים.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים להודות על המקצועיות שלו, על הרצון שלו ועל כך שהוא עומד במסגרת מאוד קשה.

סופה לנדבר: מר אבי ישראלי, אנחנו רוצים לשמוע ממך איך אנחנו מתקדמים בגלל שאיבדנו את הסבלנות בעיר אשדוד.

סופה לנדבר: אני לא רוצה לאיים בגלל שיושב לידי ראש העיר וחברת הכנסת מרינה סולודקין.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ליצמן, לא מעט עשית למען העיר אשדוד ולמען יישום החקיקה שיזמתם בשנת 2002.

סופה לנדבר: מגיע לך כל המחמאות וכל התודה מטעם העיר אשדוד, בגלל שמאז שהיית יושב ראש ועדת הכספים, היו לא מעט אנשים בכנסת שהתנגדו לחקיקה הזאת.

סופה לנדבר: אתה היית בתוך השורה הראשונה של האנשים שתמים היית ועשית למען העיר אשדוד כדי שבית החולים יקום.

סופה לנדבר: אני אומרת למנכ"ל משרד הבריאות שכל הגורמים שניגשו ל-R.F.I.

סופה לנדבר: התאחדו, והם נמצאים היום כאן ומוכנים להתאחד, כדי שלא יעשו איתנו שוב סיבוב כאשר R.F.I.

סופה לנדבר: הסתיים, ואלה שניגשו כדי למנוע את העניין שיגידו לנו בשלב הבא יש מכרז ונתחיל הכל מההתחלה.

סופה לנדבר: אנחנו הזמנו את כל הגורמים הם נמצאים כאן והם מוכנים להתאחד ויחד ללכת למכרז הזה.

אבי ישראלי: אין מה לומר על זה, מי שמקדם את המהלך זה החשב הכללי, זה החוק ולי אסור להתערב כפי שאת יודעת.

אבי ישראלי: הם מכירים את החוקים האלה מצוין, בוודאי לא בעבודה של החשב הכללי שהוא המשגיח הראשי כדי שהתהליכים האלה יתנהלו כפי שצריך.

אבי ישראלי: אם תרצו לשאול שאלות על מערכת הבריאות אני אענה.

אבי ישראלי: מבחינת התהליך זה החשב הכללי.

סופה לנדבר: אנחנו לא רוצים לשאול על התהליך, אנחנו יודעים שהתהליך צריך להסתיים, אבל בכל זאת אתה אחראי על כך שבעצם משרד הבריאות נמצא בתמונה, ומשרד הבריאות זה המשרד לא האחרון בתמונה הזאת.

יעקב ליצמן: אם לתרגם את השאלה של היושבת ראש, מה משרד הבריאות עושה כדי לעזור לתהליך הזה, זה מה שהיא שאלה.

אבי ישראלי: אנחנו פרסמנו את המתכונת של בית החולים, דנו איזה מכשירים יהיו בתוך בית החולים, הסכמנו לזה שבית החולים ייבנה בהדרגה.

יעקב ליצמן: מה זה הדרגה?

אבי ישראלי: בית החולים לא יתחיל לפעול במתכונת מלאה כפי שכתוב בחוק, אלא אפשר יהיה גם - - -

יעקב ליצמן: אני לא מדבר כרגע על הרפואה הדחופה מה שנקרא שם באשדוד.

יעקב ליצמן: אבל תיאורטית אם תתחיל עכשיו בתהליך של בית חולים ברור שייקח מספר שנים, זה לא בין לילה.

יעקב ליצמן: למה אני אומר, מה שאני מבקש שייצא מהדיון הזה מעבר לכל הדברים הפוליטיים, גמרנו, קסאמים יש, יש כבר הכל.

יעקב ליצמן: שאלתי כרגע בוועדה לביקורת המדינה על ההסעות, חבר הכנסת טלב אלסאנע הגיש תלונה שיש בעיה של הסעות בתוך שטח אש.

יעקב ליצמן: שאלתי אותו אם שדרות זה גם שטח אש, הוא לא מבין מה זה שטח אש.

יעקב ליצמן: הוא חושב שאחרי שיורים באיזה מחנה בצה"ל, לא שאני נכנס לפוליטיקה, מה שאני רוצה לומר מהדיון הזה, נגמר, אם קורה משהו צריך להתכונן ולהיערך.

יעקב ליצמן: אני שמח שיש התקדמות, אבל אני מצפה מהדיון לפחות שתהיה דחיפה, אני מדבר בעיקר למשרד האוצר, וכן הכוונה לכולם, צריכה להיות דחיפה, כי אחרת אני לא רוצה לומר באיזה שנה זה יקרה.

יעקב ליצמן: יש כבר חוק, הכל יש, כבר יש בג"צים, אחרי הכל.

יעקב ליצמן: נו....

אבי ישראלי: היום תתקיים ישיבה של ועדת מכרזים, אני מניח שיתקבלו בה החלטות איך להתקדם.

אבי ישראלי: אנחנו ראינו את התשובות.

יעקב ליצמן: השאלה היא האם זה רציני או לא.

אבי ישראלי: רציני מאוד.

יעקב ליצמן: הרי אין בעל נסיון כמו מי שעבר את זה.

יגאל צדוק: במה דנים בוועדת מכרזים?

סופה לנדבר: אנחנו לא צינים אדוני.

יעקב ליצמן: עובדה שבמשך שבע, שמונה שנים אני הציני כאן, כי האמנתי שיקום בית חולים.

אבי ישראלי: כפי שאמרה יושבת ראש הוועדה, אני לא נכנס אחורה, אין טעם.

אבי ישראלי: אני חושב שכל חברי הכנסת, וגם ראש העיר, וגם ועד הפעולה רואים שבעת האחרונה נעשים מאמצים מאוד גדולים, בקצב מאוד מהיר, באמת רואים את זה.

סופה לנדבר: יכול להיות שרואים אבל לא מרגישים.

יעקב ליצמן: רבותי, אבי צודק.

543: אתה יכול להגיד לנו פחות או יותר עכשיו, אתה רואה את המודל שהולך להיבנות באשדוד.

543: לאור המכרז, לאור התוצאות, לאור הנציגים שיושבים כאן, איזה מודל מתגבש?

אבי ישראלי: בדמיון שלי אני רואה בית חולים שבו יהיה רפואה מאוד מתקדמת, שבו יהיה עד 25% אפשרות לרפואה פרטית.

אבי ישראלי: אני מניח שכאשר בית החולים יהיה בנוי, אז חלק מהמכשירים שהיום אנחנו אומרים לא, מצבם יהיה אחר.

אבי ישראלי: מי כמוך מר לסרי מבין את מה שאני אומר, שגם בבתי החולים האחרים זה אבסורד שאין M.R.I..

אבי ישראלי: אלה חלק מהמכשירים שמדברים אליהם.

אבי ישראלי: חלק מהמכשירים שהערתם עליהם, אני חושב שיש חזון למציאות, יש עוד הרבה זמן עד שיצטרכו אותם שם, גם ב-2015 לא צריך אותם שם, לפי הכללים הנהוגים בעולם.

אבי ישראלי: אבל בעיקרון, היום הוועדה תדון, שלושת הגופים ענו תשובות, צריכים לקבל את התשובות האלה בצורה פורמלית ולדון בהם.

אבי ישראלי: לראות שבאמת אפשר לאחד את הכוחות, באיזה צורה מתכוונים לאחד את הכוחות, איך דואגים לזה שבית החולים יהיה חי במובן הכלכלי, ולא רק במובן הרפואי.

אבי ישראלי: אני חושב שמבחינה רפואית מה שרוצים להקים שם, ומה שאנחנו נתנו אישור להקים שם, יהיה ברמה טובה יותר עם איכות טובה ביותר, ולא צפויה בעיה.

סופה לנדבר: למה נתתם אישור?

אבי ישראלי: בדיוק מה שכתוב בחוק.

543: כשייבנה בית החולים בכלל לא יהיה ויכוח, כי הרי בכל בית חולים שאין M.R.I.

543: זה אבסורד.

יעקב ליצמן: אנחנו נקיים דיון נוסף בוועדת הכספים, אני חושב שצריכה להיות התחרות בין הקופות, כל אחד יוכל לעשות את זה, לדעתי זה גם יוזיל את המחיר בניגוד למה שהאוצר חושב.

יעקב ליצמן: המלחמה שלו שזה מדי יקר, עושים מדי הרבה, אני מכיר את כל הטיעונים.

סופה לנדבר: נאפשר לראש העיר לדבר.

סופה לנדבר: בבקשה.

צבי צילקר: תודה רבה.

צבי צילקר: גם אני נדבקתי באווירה האופטימית ששורה פה היום, אבל קשה לי לחייך ואסביר מדוע.

צבי צילקר: אני רואה את התהליכים שנעשים בממשלה, כי הממשלה מחליטה על הקמת מוסדות חינוך בדצמבר, אנחנו לקראת מאי מקבלים את ההרשאות, ואז בטוח לא יהיו בתי ספר ב-1 בספטמבר.

צבי צילקר: הרי הציבור שואל אותנו איך אנחנו מנהלים את העניינים, כשהם לא יודעים שהכסף מגיע ממשרד החינוך.

צבי צילקר: אף אחד לא יקח את המאבק העיקש והרציני של חברת הכנסת סופה, כי להעביר חוק כזה ברוב מוחלט של חברי הכנסת, לא ברוב יחסי, כלומר שלושה מול שניים זה רוב.

צבי צילקר: אבל כאשר למעלה מ-60 ומשהו חברים מצביעים...

צבי צילקר: אני רוצה במיוחד מלה טובה לחברת הכנסת מרינה.

צבי צילקר: האשה שגרה באשקלון, ועשויה או עלולה להיפגע על ידי המוני מצביעים שלא מבינים את עניין בית החולים, כי ברגע שייבנה בית חולים פה, זה יקל על העומס באשקלון, למה צריכים להיות שם חולים במסדרונות אני לא מבין.

צבי צילקר: עכשיו אני מדבר לטובת העיר אשקלון.

אבי ישראלי: אין שם חולים במסדרון.

צבי צילקר: יש.

אבי ישראלי: אני מצפה שחברת הכנסת מרינה סולודקין תדאג גם לבית החולים באשקלון.

מרינה סולודקין: הציבור שלי ושל חברת הכנסת סופה בטוח במאה אחוז שגם באשקלון, גם באשדוד, לא בית חולים אחד, כמה, בגלל שהדרום מאוד מסוכן, תחת אש.

צבי צילקר: אני מכיר את זה.

צבי צילקר: אין לי ספק שגם הזמן של כולם כבר נמאס, גם בבית המשפט.

צבי צילקר: כאשר היועצת המשפטית שלנו התחילה לדבר ולהסביר על אשדוד, אמר לה הנשיא, גברתי, יש חוק צריך לקיים אותו.

צבי צילקר: לנו זה ברור מאליו, לכן אני אופטימי, אבל לחייך אני לא יכול.

צבי צילקר: כי לי לא ברור מאליו שכנסת ישראל מתכוונת לאשר את כל חוקיה.

צבי צילקר: אני אומר זאת באופן כללי כי חבל זה הכנסת שלנו אין לנו ארץ אחרת, גם אין לנו כנסת אחרת.

צבי צילקר: הדבר השלישי, מי שצריך להרים את האצבעות, אלה חברי הכנסת.

צבי צילקר: אני רוצה לצרף כמה דברים, הרי כולם הצביעו בעד, בכל אופן מה-24 במרץ, חתימה של חבר הכנסת אלי אפללו, שכל עוד הנהלת הסיעה החליטה פה אחד בזירוז תהליך הקמת בית החולים באשדוד, ועל זה אני רוצה לדבר, על מנת להביא להתחלת בנייתו בזמן הקצר ביותר האפשרי - - - יש מכתבים שלי, כאשר פניתי למינהל ואני רוצה להסביר משהו.

צבי צילקר: באשדוד בנינו כמה מבנים גם אם הם מסובכים.

צבי צילקר: אנחנו יודעים באשדוד לעשות דברים אם אין מי שמפריע בחצי הזמן.

צבי צילקר: מה עשיתי לגבי בית החולים באשדוד בשבועות האחרונים, וגם בסיכום וגם בתיאום עם שר השיכון שהוא ממונה על מינהל מקרקעי ישראל, ליישר את השטח של בית החולים צריך לקחת כמה חודשים, כי מדובר על שטח גדול מאוד, 70 דונם.

צבי צילקר: מדוע שלא יתחילו במדידות היום, לא משנה, אני לא אומר מי יקבל את המכרז, אני לא רוצה להתערב בתהליך המכרז.

צבי צילקר: מדוע שלא יתחילו מחר לפני פסח, שיתחילו במדידות וביישור השטח ואז נדע שזה רציני, הרי בכל מקרה צריך.

צבי צילקר: אלה דברים שאפשר לעשות במקביל גם אם ההתחלה תידחה לעוד שישה חודשים.

צבי צילקר: רבותיי, אני רוצה לגשת למכרז, הפרוגרמה ידועה כבר למעלה מ-17 שנים.

צבי צילקר: בתמ"א 31 כתוב בדיוק מה היתה הפרוגרמה ל-300 ול-500.

צבי צילקר: שני המכרזים הקודמים שיצאו, יצאו על בסיס של פרוגרמה.

צבי צילקר: אף אחד לא הוציא מכרז לעולם כשהאוצר ומשרד הבריאות והמינהל וכולם בפנים, מוציאים מכרז ואף אחד לא יודע מה יש בפנים.

צבי צילקר: יש לי ידידים שאיתם אני במגע כבר שנים, שני מכרזים יצאו הם לא צלחו, אמרתי מראש שהם לא צלחו.

צבי צילקר: אבל הפרוגרמה על מה שצריך להשיב היתה בפנים.

צבי צילקר: אמרו R.F.I., אבל היו גם כאלה שלעגו ל-R.F.I..

צבי צילקר: אמרתי נלך בדרך הזאת אולי בכל אופן הם צודקים.

צבי צילקר: למרבית הפלא שלושה גורמים רציניים בישראל בעלי יכולת כספית מוכחת, בעלי רצון טוב אמרו מוכנים אנחנו.

סופה לנדבר: אתה זוכר, R.F.I., היה הסיבה שאמרו שהמכרז שהתפרסם או לא התפרסם, לא רצו שהאנשים יגיעו למכרז, אז יש היום אנשים רציניים מאוד.

צבי צילקר: בדיוק, זה מה שאני אומר.

צבי צילקר: מתוך שיחות וידיעות, אני יודע ששלושת הגופים, לפחות שניים הם רציניים מאוד, ויש להם גם נסיון מוכח בשטח.

צבי צילקר: אני יודע ש"אסותא" היא בעלת נכסים של חמישה או שישה בתי חולים וגם בבנייה בדרך.

צבי צילקר: אני יודע ש"רפואה וישועה" כבר אספו לחדר מיון עשרות מיליוני דולרים.

צבי צילקר: באוגוסט בעזרת השם, חונכים את זה, פותחים את זה, זה יהיה שרות.

צבי צילקר: לצערי, יש עוד משהו שעוזר לנו.

צבי צילקר: מה קרה שהקב"ה עזר לנו ונופלים פצצות גם בשטח חצר בית החולים באשקלון.

צבי צילקר: זה עזר לתהליך, זה עזר לנו להבין שחס וחלילה מחר אנחנו יכולים להיות במצב כזה שאשקלון יהיה לה קשה לתפקד.

צבי צילקר: יכול להיות שכן, יכול להיות שאני טועה, תרשה לי גם לטעות.

צבי צילקר: יש משמעות גדולה מאוד שפצצות נופלות במקום אחד.

צבי צילקר: אולי נצטרך יותר מבית חולים אחד.

צבי צילקר: אולי חס וחשלום יקרה דבר שאני לא רוצה שהוא יקרה ויהיו הרבה מאוד פצועים.

צבי צילקר: הרי אנחנו חיים על נסים.

צבי צילקר: 4,000 פגזים, שני הרוגים ו-200-300 פצועים, זה נדיר מאוד, הייתי אומר שלא מובן בכלל.

צבי צילקר: אבל שניים שלושה שפונים במקומות שאני לא רוצה להתבטא, יכולים לשנות את כל התמונה במספר ההרוגים והפצועים.

סופה לנדבר: לדוגמה מה שהיה לפני מספר שנים.

חיים אמסלם: מקווה שלא נצטרך לזה.

צבי צילקר: הגענו לרגע האמת, רגע האמת אומר לא נמשוך את זה יותר, אין סיבה.

צבי צילקר: אין קשר בין יישור הקרקע, מחיר הקרקע יכול לכלול את מחיר קרקע פלוס יישור הקרקע, או להפחית או להוסיף, אני לא נכנס כרגע לכלכלה.

צבי צילקר: אבל יש תהליכים שאפשר להתחיל אותם מחר כדי שנראה שאפשר לגעת בדברים.

צבי צילקר: יחליטו שיוצאים למכרז, יפה מאוד, ייצא מכרז, יתנו תשובות בעוד שלושה ארבעה חודשים.

צבי צילקר: חבר'ה, מתי נראה את בית החולים.

צבי צילקר: אני רוצה לסכם.

צבי צילקר: אפשר להתחיל בתהליכים של עבודת הקרקע.

צבי צילקר: ב.

צבי צילקר: ישנם שלושה גורמים שאומרים כן, לא צריכים לצאת למכרז.

צבי צילקר: יקחו שניים מתוך שלושה, יקחו את אלה שנתנו את התשובות הכי רציניות.

צבי צילקר: אני חושב שמדינת ישראל היא מספיק חזקה כדי להחליט במכרז כזה כדת וכדין.

צבי צילקר: בעזרת השם נתייצב בפני הבג"צ, נודיע לו חד משמעית, רבותיי יש החלטה יוצאים לדרך.

צבי צילקר: אני מחכה בכליון עיניים לבג"צ כדי לגמור סופית עם הפרשה הזאת, עם הטלנובלה הארוכה הזאת, שלחייך בה לי קשה מאוד.

סופה לנדבר: המנכ"ל ישמע את הגורמים שהשתתפו ב-R.F.I..

סופה לנדבר: הם בעצמם החליטו שטובת העניין מאחד אותם.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים להבין ממך, מה בעצם הצד הבא, ובאיזה תאריך מסתיים כל הסיפור הזה בוועדה בינמשרדית, ובוועדה שמנהלת את הדברים.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים לשמוע ממך תכ'לס.

מרינה סולודקין: תודה ליושבת ראש הוועדה, רואים שהיא עקבית וזה מאוד חשוב לנו.

מרינה סולודקין: מה שיש היום אלה שיחות מוטיבציה.

מרינה סולודקין: למה אנחנו צריכים לשבת עם מנכ"ל משרד הבריאות ושוב פעם לעשות שיחות מוטיבציה.

מרינה סולודקין: אני מאוד מעריכה אותך, אבל מה שאני רואה זה שאתה דוחה בפנים את כל התהליך, אין לך מוטיבציה וזה לא דחוף לך.

מרינה סולודקין: לנו זה כל כך דחוף בגלל הציבור שלנו.

מרינה סולודקין: חברת הכנסת סופה, מתי היינו בהפגנה ראשונה של רוסים בנושא של הבית החולים?

מרינה סולודקין: זה היה בשנת 1998 לפני הבחירות המוניציפליות של 1998, שיוצאי ברית המועצות ראו בזה שאנחנו לא מדינה של עולם המפותח, אנחנו מדינה של העולם השלישי.

מרינה סולודקין: אם בעיר הגדולה אין בית חולים, ובעיר השכן תפוס כל כך עד כדי כך שבגריאטריה רואים את האנשים במסדרונות, לצערי הרב בגלל ההורים של בעלי, אנחנו בעניין.

מרינה סולודקין: הדחיפות הזאת, ואיכות השירות בבית החולים "ברזילי", וגם שהעיר הגדולה בזמן המלחמה חייבת שיהיו כמה אופציות, אני לא צריכה לומר לך, אתה היית בצבא, אני לא הייתי בצבא בברית המועצות, אבל היה לנו דיסיפלינה לא בתוך הצבא, של הגנה מנשק של השמדה המונית.

מרינה סולודקין: הדיסיפלינה הזאת, אמרו למה בכל עיר של מאה אלף חייב להיות בית החולים.

מרינה סולודקין: בגלל שלא חושבים כאן על מושגים, בברית המועצות היו פוחדים מנשק גרעיני מנשק כימי לא עלינו.

מרינה סולודקין: המלחמה היא בבית, שדרות ואשקלון.

מרינה סולודקין: אנחנו יושבים כאן ומנהלים כל הזמן שיחות מוטיבציה.

מרינה סולודקין: כי אם יש לכם ברירה, גם במשרד הבריאות וגם במשרד האוצר שלא יהיה בית חולים באשדוד, תפסיקו עם זה, חבל על הזמן.

מרינה סולודקין: צריכים לחשוב איך לעשות את זה הכי מהר שלא יהיה מאוחר.

מרינה סולודקין: איזה תפיסות עולם אלה, עם מחשבה סיסטמטית שמליון שלוש מאות אלף איש הגיעו בשנים האחרונות למדינה שקודם כל זה בתי ספר ובתי חולים, בגלל שיש הרבה אנשים.

מרינה סולודקין: כל הכבוד לראש העיר, לסגן ראש העיר, למטה, לחברת הכנסת סופה, לכולנו.

מרינה סולודקין: אבל תפסיקו לקשור את הידיים, תעזרו לנו, תעזרו לתהליכים החיוביים.

סופה לנדבר: כפי שחברת הכנסת מרינה אומרת, ההתנהגות של ממשלת ישראל ושל הממשלות משנת 2002 זו התנהגות לא אחראית, לא מספיק אנושית, יכול להיות שממתינים לכך, לא רוצה להפחיד אף אחד, כולנו חיים בארצנו, אבל אנחנו מבין שאסון חלילה וחס יכול לקרות גם באשדוד, אז נצטרך להקים עוד ועדת וינוגרד, או משהו דומה, ואחר כך יגידו שהם מפסידים, המדינה כולה מפסידה ממה שקרה וממה שלא ניהלו בצורה כמו שהיו צריכים לנהל.

סופה לנדבר: משנת 1998, עברו כל כך הרבה שנים, אני כבר לא זוכרת.

חיים אמסלם: תודה לחברת הכנסת על המפגש הזה, אני לא רוצה לחזור ולומר דברים, ולהלך על עצמנו אימים על הצורך בבית החולים באשדוד שאם חס וחלילה יהיו קסאמים וכו', לא צריך להגיע לזה.

חיים אמסלם: יש החלטת ממשלה, דובר בכל המפגשים על הנחיצות ועל הצורך.

חיים אמסלם: אני לא רוצה לומר שמדובר פה בשאלה של פיקוח נפש, כבר לעסנו את הדברים, הם ברורים וידועים לכולנו.

חיים אמסלם: אנחנו לא מצליחים כאן בחדר הזה להשתחרר מהתחושה מפגש אחר מפגש, שנעשית כאן איזשהו סחבת שהמטרה שלה כמו שאומרים או שהפריץ ימות או שמישהו אחר חלילה ימות, אולי תבוא ישועה להציל את מדינת ישראל מבית חולים אשדוד, זו התחושה שלי בכל אופן מתוך כל המפגשים האלה.

חיים אמסלם: אם אנחנו מדברים כרגע על הדרישה הפשוטה להתחיל ביישור הקרקע, שזה דבר שמתבקש, ואם יצטרך להיעשות בכל מקרה ובכל מצב.

חיים אמסלם: הדבר הזה נתון בעיקר בידיו של האוצר, אני רוצה לשמוע איזה סיבה טובה כאן יש לנו היום לשמוע שלא שמענו עד עכשיו, למה את זה לא עושים.

חיים אמסלם: יותר מזה אני לא רוצה להוסיף דברים ולהכביר דברים.

חיים אמסלם: מכל מפגש כזה אנחנו יוצאים בשתי תחושות, תחושה שבכל זאת אנחנו מציפים את הדבר הזה, אבל יש תחושה של תסכול.

חיים אמסלם: מי שצריך לבוא לכאן מתוקף המחויבות הפוליטית או המקצועית הוא מגיע, מי שצריך להשמיע את דבריו משמיע, כל אחד גמר, וסופה להתראות במפגש הבא.

חיים אמסלם: אנחנו רוצים לצאת מכאן בתחושה שזז משהו, שאנחנו רואים שמשהו התחיל להתנייע, ואז אנחנו נרגיש שבאמת אנחנו משיגים את המטרה.

חיים אמסלם: אין לי מה להוסיף הרבה, הייתי רוצה לשמוע את בעלי הדברים שיידענו אותנו מה קורה באמת.

543: אני לא חושב שמנכ"ל משרד הבריאות צריך סניגוריה, ואני בוודאי לא יכול להיות הסניגור שלו.

543: הוא לא זקוק לשיחות מוטיבציה, הוא בא לכאן כדי לשמוע את הדברים שלנו בוועדה, והוא מתחיל גם לספר לנו מה עושה משרד הבריאות בעניין.

543: כל שיתוף הפעולה לגבי אופי של בית החולים, גם אמר מפורשות בהמשך לשאלה שלנו, איך הוא רואה את בית החולים באשדוד העתידי, אני חושב שהדברים מאוד ברורים ורשומים בפרוטוקול.

543: יהיו לו צרות לא קטנות אחרות כי הוא כמנכ"ל משרד הבריאות צריך לעמוד גם מול בית החולים "קפלן" ובית החולים "ברזילי" ולהתגונן מול ההחלטה הזאת של הקמת בית חולים באשדוד.

543: אנחנו הולכים במסלול הזה שהוועדה החשובה הזאת מנהלת, המסלול הפורמלי המקצועי הטוב העקבי שבוע אחר שבוע, והיום אחר הצהריים תתקיים ישיבה נוספת, היא באמת קריטית.

543: היא אמורה לסכם אחרי שכל שלושת הגופים יתנו את הסכמתם להתאחד ונתנו תשובות לשאלות של משרד הבריאות איך מתקדמים הלאה.

543: אנחנו נשמע את התשובה, נקווה שתדווחו לנו, אודי, מחר או מחרתיים על התוצאה האת.

543: במקביל, ומנכ"ל משרד הבריאות יודע את זה, ננהל את המאבק הציבורי שהוא בלתי תלוי, כי החלטנו לפני מספר חודשים שאנחנו לא סומכים יותר על אף אחד, אלא סומכים רק על עצמנו.

543: מאבק ציבורי שיש לו תכנית ויש לו צעדים, לא נשארים יתומים ולא נשארים אלמנים.

543: לא יילך, אנחנו נמשיך בדרך שלנו, כולנו יודעים אותה לא לחזור עליה כאן עוד פעם.

543: הדברים מאוד ברורים, פרופ' אבי ישראלי אנחנו מבקשים ממך ללוות את העניין באופן צמוד, ואת התוצאה של הוועדה היום לומר את דבריך.

543: אם מבחינתך זה בסדר לתת את האו.

543: קיי.

543: ולהתקדם.

סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע את הגורמים מ-R.F.I יגידו את דברם, מפני שאני חושבת שמאוד חשוב שמנכ"ל משרד הבריאות ישמע מהנוכחים כאן שהם התאחדו, והם על טהרת הקמת בית החולים.

יאיר שפירא: ד"ר לסרי סיכם את הדברים בצורה מאוד חלקה וברורה.

יאיר שפירא: אנחנו הגבנו בכתב ובעל פה בפעמים הקודמות, מוכנים להיכנס למשימה הזאת, מוכנים לכל שיתוף פעולה עם שני הגורמים האחרים.

יאיר שפירא: אני לא רואה פה שום דרך, יש את הדעות שלנו לגבי מיכשור מתוחכם, זה גם הגיע אלינו בכתב, מחכים לברכת הדרך.

סופה לנדבר: באיזה תאריך?

אברהם אופק: שום דבר לא התחדש מהמפגש הקודם, השיבונו כפי שנדרש לאוצר על השאלות שנשאלנו.

אברהם אופק: השאלות היו מאוד כלליות והכללתיות, באופן מעשי אין לנו כפי שכבר נאמר שום ספק שאם המדינה תתרצה, נמצא גם את הדרך לשיתוף פעולה בין הגורמים השונים כדי לחבור יחד ולנסות להוציא מן הכוח אל הפועל את הדבר.

אברהם אופק: מנקודת ראותנו הדבר בידי המדינה בידי האוצר, באופן מעשי אני חושב שהועדה שתתכנס היום אחר הצהריים, אם היא תקבל החלטות אופרטיביות יהיה לזה צעד אחד נוסף קדימה.

יחזקאל מור: כנציג אלקטרה וכגוף שלישי אני רוצה להוסיף.

יחזקאל מור: אנחנו יודעים להקים בתי חולים, מכירים גם את שני הגורמים האחרים, עובדים איתם ונשמח לעבוד איתם בשיתוף פעולה.

יחזקאל מור: מבחינתנו אין בעיה, רק לקבל אור ירוק ולהתחיל לעבוד.

צבי צילקר: יש לנו בעוד כ-30 יום את התאריך של הבג"צ.

צבי צילקר: אם יהיה ברור היום לוועדת המכרזים ושמענו את זה במו אוזנינו שכל שלושת הגופים מוכנים, אני מבקש שהחלטה אחת לא תיפול, לצאת למכרז.

צבי צילקר: כי לצאת למכרז, פירושו להתחיל את כל התהליך מההתחלה.

צבי צילקר: שלא תהיינה אי הבנות.

צבי צילקר: יש פה שלושה גופים אחראים בעלי כושר ויכולת, לדעתי שלושתם יחד זו מעצמה אדירה, אפשר לגשת בעוד שבועיים להודיע לבג"צ יש סיכום יוצאים לדרך.

סופה לנדבר: מחר אנחנו מקיימים ישיבה בשעה עשר.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים לקבל דין וחשבון מהישיבה שמתקיימת היום.

סופה לנדבר: אודי ידווח לנו.

סופה לנדבר: חברי הכנסת, אתם מסכימים שאנחנו ניתן היום מכתב אחרי סיכום הישיבה לשר השיכון, למינהל מקרקעי ישראל להתחיל להכין את הקרקע, כדי שלא תהיה סחבת בצעדים הבאים.

אבי הלוי: אני לא מבין למה יש צורך במכרז.

אבי הלוי: ברגע שמתאחדים כל הגופים לגוף אחד, לא הבנתי למה מדברים בנושא של מכרז.

אבי הלוי: אם הם מתאחדים, השאלה היא אם אתם חותמים על חוזה או משא ומתן וכמה זמן יקח המשא ומתן הזה.

אבי הלוי: השאלה היא אם תוך חודש יש כוונה לחתום על חוזה, או שאנחנו הולכים להיסחב בעוד כמה חודשים של סחיבת ניירת הלוך חזור.

אבי הלוי: שאלה שנייה בהמשך לדבריו של ראש העיר וחבר הכנסת אמסלם, מה מונע מהאוצר היום להתחיל לתת הוראה ליישר את הקרקע ולהכין אותה לקראת המסירה.

אהוד שושן: כמו שנאמר פה קודם, אנחנו מתחילים סידרה של ישיבות החל מהיום בארבע אחר הצהריים.

אהוד שושן: נתייחס ברצינות גם לעבודה שאנחנו עושים, אנחנו משקיעים בנושא לא מעט שעות ולא מעט זמן, הקרקע היא לא שלי פרטית ולא של אף אחד פרטית, היא של מדינת ישראל.

אהוד שושן: גם בית החולים הוא לא שלי באופן פרטי ולא של אף אחד אחר.

אהוד שושן: מבחינת נהלי העבודה שלנו, אנחנו לא יכולים לבוא ולהחליט קחו את הטרקטורים ותעשו.

אהוד שושן: גם לא בטוח עד כמה אנחנו יכולים לשלוף פתק מהכיס ולהגיד תתאחדו וקדימה איזה מחיר אתם רוצים ונגמור את הסיפור.

אהוד שושן: זה לא עובד כך, אתם יודעים את זה.

אהוד שושן: גם אנחנו נתונים לביקורת, גם אנחנו פועלים במקצועיות, בהגינות ותחת ליווי משפטי צמוד.

אהוד שושן: הדברים הם לוקחים את הזמן שלהם, אנחנו עובדים בצורה מסורה בהחלט בשנה האחרונה, אני יכול גם להעיד על עצמי כמה וכמה שעות וכמה פגישות ממודלים כלכליים דרך פגישות עם מנכ"ל משרד הבריאות.

אהוד שושן: הדברים לא מתמוססים כמו שאולי נדמה.

אהוד שושן: הם לוקחים את הזמן כי הם צריכים לקחת את הזמן.

אהוד שושן: אני לא יכול להרים עכשיו טלפון לקבלן פיתוח ולהגיד לו בוא תיישר את הקרקע, כי חברי ועד המאבק ביקשו ממני.

אהוד שושן: זה לא עובד בצורה הזאת.

אהוד שושן: אתם יודעים שזה לא עובד בצורה הזאת, וטוב שזה לא עובד בצורה הזאת.

אהוד שושן: אני מעריך שלא נפנה עוד הפעם לעוד R.F.I., אני לא רואה שום צורך בזה, ואין כוונה כזאת.

אהוד שושן: אין כאן כוונה למסמס את זה.

אהוד שושן: מעבר לכך, יש לנו גם את לוחות הזמנים שקבע בג"ץ ואנחנו נעמוד בהם.

סופה לנדבר: באיזה תאריך זה יוצא?

אהוד שושן: בעוד חודש מהיום.

סופה לנדבר: 27 באפריל.

חיים אמסלם: יום אחרי חג הפסח.

אהוד שושן: אנחנו נעמוד בלוחות הזמנים שקבע בג"צ, היום אנחנו מתחילים את הישיבות, עם היועצים המשפטיים ועם היועצים הכלכליים, ועם אנשי המקצוע ממשרד הבריאות, ואנשי מקצוע ממינהל מקרקעי ישראל שמלווים אותנו.

אהוד שושן: אני מקווה שהתאריך הזה יסתיים במהירות.

אהוד שושן: אני בטח לא יכול אדוני ראש העיר להעביר את הבקשה שלך כן לעשות מכרז, או לא לעשות מכרז.

אהוד שושן: אנחנו פועלים אך ורק על פי החוק ואך ורק על פי ההצעות המקצועיות על מנת לייעל את התהליך הזה ולעשות אותו כמה שיותר מהר.

סופה לנדבר: על פי החוק אם תוך חצי שנה לא היה מכרז, היו צריכים לגשת להקמה של בית חולים ציבורי, אתם בדיוק יודעים מה זה בית חולים ציבורי, זה תקציב של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להאשים אתכם בגלל שאתם לא אשמים בכך ששרים וראשי ממשלה - - - עשינו זאת בלחץ של תת ועדה של ועדת כספים בשיתוף חבר הכנסת ליצמן, וחברי כנסת אחרים שפעלו למען הסיפור הזה בכנסת, וכן מטה המאבק, וראש העיר שמתחילת העניין היה בראש המאבק הזה.

סופה לנדבר: יעקב ליצמן: כפי שחברת הכנסת סופה התחילה, מחר זה קצת מוקדם, אני אוסיף עוד יום ולא עוד.

סופה לנדבר: אני חושב שביום רביעי אנחנו מתחייבים לשבת, אני לא חושב שכולנו צריכים לשבת, כולם מיותרים, חברי כנסת נציג משרד הבריאות האוצר והמינהל, זה צריך להיות הפורום.

סופה לנדבר: חזקה עלינו שהאנשים האלה יסמכו עלינו.

סופה לנדבר: עשינו את העבודה עד עכשיו, נעשה עד הסוף ואז נשמע עידכונים.

אהוד שושן: אנחנו מתחייבים להמשיך לדווח לכם בצורה נאמנה כמו שעשינו עד עכשיו.

יעקב ליצמן: יש דברים שיקחו עוד מספר ימים, יש דברים שאנחנו נאמר לא מסכימים, גם את זה אפשר לקבל.

אהוד שושן: חבר הכנסת ליצמן, אנחנו נמשיך לדווח בדיוק כפי שדיווחנו בשנה האחרונה.

יעקב ליצמן: בתפילה כתוב: "יראו עיניינו וישמח ליבנו", אני אראה, אני אשמח.

יעל טויסטר ישראלי: אנחנו נמצאים בשלב של אחרי R.F.I.

יעל טויסטר ישראלי: ולכן מה שהיה בשנה האחרונה הוא פחות רלבנטי מבחינת העבודה של הוועדה שעשתה עבודה קצת שונה.

יעל טויסטר ישראלי: מהרגע שהודיעו המשתתפים שהם מוכנים לאחד כוחות, כמו שאמר ראש העיר, השלב של המכרז הוא מיותר.

אהוד שושן: אנחנו לא ניכנס לפאן משפטי כי הם לא כתבו את זה.

אהוד שושן: הם כתבו שהם מוכנים להשתתף בציוד.

יעל טויסטר ישראלי: כמו שראש העיר יכול היה לבקש מהוועדה לא לדון במכרז, גם אני אומרת שמבחינה משפטית הוועדה הוא תיק שהיא לא חייבת לדון, אם היא רק תרצה ללכת בדרך של למסור את העבודה למי שהגיש הבקשות ב-R.F.I., אז אפשר לתת את העבודה ללכת למכרז.

יעקב ליצמן: גברתי, הטיעון שלך קצת מוקדם.

יעקב ליצמן: בוא נראה ביום רביעי.

יעקב ליצמן: יכול להיות שיהיו תשובות אחרות טובות.

צבי צילקר: הערה אחרונה לאנשי האוצר, אני מאמין לכם שאתם עובדים ושאתם ונאמנים לקו שהתוו לכם.

צבי צילקר: אני מקווה שזה יהיה קו חיובי, אני מאמין בתום ליבכם.

צבי צילקר: היו לי שיחות עם גיל, התרשמתי לחיוב.

צבי צילקר: אני רוצה להסביר רק לגבי היישור.

צבי צילקר: את המקום צריך ליישר, אם יזכו בזה הם יצטרכו להתחיל בתהליך של מדידות ויישור.

צבי צילקר: מי שלא יזכה, בסדר, יצא מכרז בעוד חצי שנה הקבלן צריך מדידות ויישור.

צבי צילקר: יש לנו את בניין מד"א החדיש ביותר במדינת ישראל היום פועל ונושם, בעוד אנחנו מדברים "רפואה וישועה" ידעה לסיים כבר תשע קומות שיחנכו במבנה מאוד מסובך, דווקא בגלל המגבלות הקשות ביותר גם של משרד הבריאות.

צבי צילקר: אז בניין של תשע קומות, ארבע קומות מתחת לאדמה יהיה גמור בעוד שלושה ארבעה חודשים, וכבר הוצאנו היתר לבניין הרפואי השלישי לבריאות הנפש בהסכמה איתכם.

צבי צילקר: הדברים האלה נעשים לא כלאחר יד, לא בזלזול, לא בניגוד החוק.

צבי צילקר: כשאני אומר יישור, אני יודע מה אני אומר תאמין לו.

צבי צילקר: יישרנו כמה מגרשים באשדוד, לא כאלה שאסור ליישר אותם.

צבי צילקר: לכן כשאני אומר אפשר להתחיל בהליך במקביל לא משנה, אם תחליטו ומה שתחליטו, מי שיבוא יצטרך לשלם עבורו.

צבי צילקר: המינהל מוכן וסיבותיו עימו, המינהל מוכן מסיבות כלכליות להתחיל בעבודות היישור.

יעקב ליצמן: אבל זה שווה הרבה כסף.

צבי צילקר: המינהל מוכן להתחיל היום.

סופה לנדבר: כבוד המנכ"ל אולי יש לך משהו להוסיף לנו.

סופה לנדבר: רבותי, תודה שבאתם.

יצחק גל: אודי, אני חבר מועצה, חבר מטה המאבק, אני חבר מועצה באופוזיציה ואני גאה בזה.

יצחק גל: אני במטה העירוני ואני הקיצוני, גם אני מהוותיקים באשדוד, ואני דוחף למאבק, תראה לאן הגענו זה לא פשוט עם כל האחריות.

יצחק גל: הגענו למצב כזה שכולם כולל ראש העיר אומר שאתם מובילים אותנו בסחבת שכולנו בסוף מסכימים כולל כולנו שאם נצטרך נעשה מאבק, מאבק כואב מאוד.

יצחק גל: זה מה שאני רוצה להזכיר לך, שאתם דחפתם בסחבת, כי אני היום חוזר לאשדוד מה אני אומר לתושבים יש בית חולים, כל פעם הולכים לכנסת, חוזרים.

יצחק גל: התושבים אומרים זהו, יהיה בית חולים ומה אנחנו אומרים להם כל פעם.

יצחק גל: אני הקיצוני וגם המתונים ביותר כמו ראש העיר אומרים תובילו אותנו ולא יהיה בית חולים ותמשיכו לסחוב, נלך למאבק קשה.

יצחק גל: תודה.

סופה לנדבר: רבותיי, ביום רביעי נקיים את הישיבה בבוקר.

סופה לנדבר: אנשי המינהל חשוב לשמוע.

סופה לנדבר: מתי אתם מתחילים להכין את הקרקע?

שלמה חן: אנחנו צריכים להוציא היתרים, זה יקח עוד חצי שנה.

צבי צילקר: היום בשעה ארבע יש לכם דיון.

צבי צילקר: ב-18 לחודש יש שאלה ותשובה, זה היה עם רונן ועם שר השיכון.

צבי צילקר: לדעתי, אתם יכולים להחכיר לנו את הקרקע, מה שעשינו בכל המקומות אנחנו יודעים לעשות פה עם המינהל.

שלמה חן: זה לא עמדת האוצר.

סופה לנדבר: תעלו את הנושא, בגלל שאנחנו שולחים את המכתב לשר וגם למינהלת.

סופה לנדבר: הישיבה תתקיים עם הוועדה ועם חברי הכנסת, עם ראש העיר.