ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 734, 2008-03-11 12:30

שי חרמש: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (קופת גמל בניהול אישי), התשס"ח-2007.

חיים כץ: זה לא רציני מה שאתה אומר.

חיים כץ: אנחנו רוצים לפנות ליועצים.

שי חרמש: אתה לא נותן לי לסיים את דבריי.

שי חרמש: אני רוצה לתת 10-15 דקות כדי שיסבירו לנו את הנוסח הקודם ואת התיקונים בנוסח החדש.

יעקב ליצמן: אדוני, אני מבקש לדעת האם הנושא דחוף לדיון היום.

שי חרמש: לא.

יעקב ליצמן: אם לא דחוף לקיים את הדיון היום, למה אני צריך לקיים את כל הדיון הזה עכשיו?

יעקב ליצמן: תן לי את החומר, תן לי כמה ימים ללמוד אותו, ואז נקיים את הדיון.

יעקב ליצמן: אם הדיון דחוף, נקיים אותו היום.

שי חרמש: היום אין הצבעה.

שי חרמש: אני רוצה להרוויח דבר אחד.

שי חרמש: אם כבר אנחנו כאן ואם כבר הנציגים כאן, נקבל הסברים.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: זה סיפורי סבתא.

יעקב ליצמן: אתה מודיע לי כרגע שקיבלתי נוסח חדש.

יעקב ליצמן: אני רוצה לבדוק אותו.

יעקב ליצמן: עכשיו אתה נותן לי 10 דקות כדי ללמוד אותו, אבל 10 דקות לא יספיקו לי.

יעקב ליצמן: זה לא רציני.

יעקב ליצמן: אני אומר שאם זה דבר שדחוף לאשר אותו היום, אתה צודק, אבל אם זה לא דחוף, נקיים את הדיון במועד אחר.

חיים כץ: זה המשך לוועדת בכר שאושרה ב-2005.

חיים כץ: אתה בא ב-2008 מבוהל לעשות את זה.

יעקב ליצמן: אני רוצה ללמוד את הנושא.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה כתוב בנוסח.

חיים כץ: זה לא רציני.

שי חרמש: הגיעו לכאן אנשים ואני מבקש לתת להם 10 דקות להציג את הנושא ובזה נסיים את הדיון.

שי חרמש: אני רוצה לקבל כלי עבודה כדי שיהיה לי יותר קל לקרוא את זה לאחר מכן.

שי חרמש: אין הצבעה ואין דיון.

חיים כץ: הם יחזרו על הדברים גם בדיון הבא.

יעקב ליצמן: אני אסתדר עם המשלחות.

יעקב ליצמן: אני מבקש סליחה ואני אפילו לא רוצה לדעת אם הן מסכימות או לא, אבל אני בטוח שהן ישמחו מאוד להגיע עוד פעם לאולם יפה כזה ולקבל שתייה בחינם.

יעקב ליצמן: אני מציע למשלחות שילכו הביתה ואת כל הדיון הזה נקיים במועד אחר.

שי חרמש: גם אם אני אשאר כאן לבד, אני רוצה לשמוע.

שי חרמש: מי שזה לא מעניין אותו, יכול ללכת.

יעקב ליצמן: לא, זה דבר רציני.

יעקב ליצמן: לפני שאני בכלל דן על העיקרון, אני רוצה לדעת מה השינויים.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, לפעמים מביאים לפנינו תקנות שגם אם נקרא אותן עשרה ימים, לא נבין.

ראובן ריבלין: לכן ממד הזמן הוא בהחלט ממד שלא יכול בסופו של דבר במבחן התוצאה להסביר, כי אני אשאל את אותם אנשים ובסופו של דבר אתייעץ ואקבע את עמדתי.

ראובן ריבלין: לשמחתי הרבה מבחינת התיקון נמצא כאן המומחה לנושא קרנות הפנסיה וכמובן שאני אכפיף את דעתי לדעתו אלא אם כן יסתבר לי שהוא טועה.

שי חרמש: אני לא מסכם כלום.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה לחסוך לוועדה 10 דקות כאשר אני יודע שלאחר מכן כאשר נשמע אותו, יהיה כאן גם צוות אחר או הרכב אחר של הוועדה, ואני מתאר לעצמי ששלושה מאתנו יהיו כאן כל הזמן וגם בדיון הבא, אבל יהיה הרכב אחר לוועדה שלא ישמע את הצגת הדברים על ידי המפקח.

יעקב ליצמן: מעבר למה שאמרתי, אני מבין שידין ענתבי לא יכול היה להגיע לישיבה ונמצא כאן סגנו אותו אני רוצה לשאול שתי שאלות.

יעקב ליצמן: ראשית, האם את הטיוטה הראשונה העברתם לכל הגורמים האחרים?

אריק פרץ: כן.

יעקב ליצמן: האם גם הטיוטה השנייה הועברה לכל הגורמים?

אריק פרץ: הטיוטה השנייה הועברה והופצה באתר האינטרנט של אגף שוק ההון.

אריק פרץ: יש פער מאוד גדול בין המועד שהועברה הטיוטה הראשונה לוועדת הכספים לבין מועד הדיון – 4 וחצי חודשים.

אריק פרץ: הטיוטה השנייה הופצה לכל הגורמים.

אריק פרץ: ביום חמישי בצהרים.

מירב תורג'מן: הבעיה היא שיש עוד טיוטה.

מירב תורג'מן: יש טיוטה שלישית שיש בה שינויים לעומת הטיוטה השנייה.

יעקב ליצמן: אני שומע שיש טיוטה שלישית ואני מניח שעד הדיון הבא תהיה טיוטה רביעית.

יעקב ליצמן: מעבר לכל הדברים, אני שואל שאלת תם והיא למה אנחנו לא קיבלנו ביום חמישי את הטיוטה כפי שקיבלו כולם?

יעקב ליצמן: אני לא צריך לראות באינטרנט כי אני למשל לא קורא באינטרנט.

אריק פרץ: אני אתחיל מהסוף.

אריק פרץ: אין לנו שום בעיה.

אריק פרץ: לא מדובר כאן בדבר דחוף ואפשר לדחות אותו.

אריק פרץ: הדיון הזה חיכה ארבעה וחצי חודשים בוועדה כאן והוא יכול לחכות.

אריק פרץ: אני מקווה שנוכל לדון בו בעוד שבוע ולא בעוד ארבעה וחצי חודשים, אבל אין שום בעיה לדחות את הדיון.

ראובן ריבלין: אני מציע לקבל את הצעתו של חבר הכנסת חיים כץ וחבר הכנסת ליצמן שאני מצטרף אליה, לקיים דיון רצוף בעניין זה במועד אחר.

יעקב ליצמן: אני רוצה לקבל את הטיוטות.

שי חרמש: אני נמנה על הדור שגדל על ילקוט הכזבים.

שי חרמש: אצלכם במחנה זה לא היה.

שי חרמש: שם היה ה-סמוך הגדול.

שי חרמש: שכנעתם אותי.

שי חרמש: נקיים את הדיון במועד אחר.