ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 677, 2008-03-11 10:00

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב לכולם.

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב לאנשי רשות המסים.

סטס מיסז'ניקוב: הבאתם לנו בשורה חדשה הבוקר שאתה אנחנו צריכים להתמודד היום.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו דנים היום כנושא ראשון בתקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה מספר 2), התשס"ח-2008.

סטס מיסז'ניקוב: תספרו לנו כי אני בטוח שכל חברי הכנסת קראו את התקנות האלה ויש לנו הרבה שאלות, הרבה תהיות ובינתיים אין הרבה מענים.

יהודה נסרדישי: בוקר טוב לכולם.

יהודה נסרדישי: אני אתן סקירה כללית וקצרה על נושא של שדרות ועוטף עזה.

יהודה נסרדישי: שדרות ועוטף עזה, עם שתי הפעימות שהיו, הוכרזו כיישוב ספר מה-16 במאי עד ה-4 באוגוסט.

יהודה נסרדישי: אם נלך לסיכום, מדובר ביישוב ספר מה-16 במאי 2007 עד 31 בדצמבר 2008.

יהודה נסרדישי: זאת אומרת, מקשה אחת כאשר במשך כל התקופה הזאת היא ישוב ספר.

יהודה נסרדישי: לראשונה הכרזנו כישוב ספר ב-16 במאי 2007.

יהודה נסרדישי: זה לגבי ישוב ספר.

שי חרמש: זאת טעות ש-50 שנים הם לא שם, כי כל האזור בפנים כבר 50 שנים.

יהודה נסרדישי: חבר הכנסת שי חרמש, אני מוסר את העובדות ונותן סקירה.

יהודה נסרדישי: טעות או לא טעות, אני לא יודע.

סטס מיסז'ניקוב: אני שומע את שי חרמש כבר פעם שלישית ולכן אני רוצה לשאול שאלה.

סטס מיסז'ניקוב: יבואו אותם אנשים שצריכים לקבל פיצויים עכשיו בגלל שאתה מכריז עליהם כישוב ספר, יאמרו ש-50 שנים הם ישוב ספר ויבקשו רטרואקטיבית 50 שנים את כל הפיצויים האלה.

סטס מיסז'ניקוב: השאלה אם זה יעמוד במבחן בג"ץ.

יהודה נסרדישי: לא יודע.

יהודה נסרדישי: אולי צריך לעשות סדר ביישובי הספר ולבדוק אותם מחדש, אבל אני מדבר אתכם על מצב עובדתי ועל מה קורה בשדרות ועוטף עזה.

יהודה נסרדישי: זה המצב שהיה ויש רצף רבותיי חברי הכנסת מה-15 במאי ועד היום, עד 31 בדצמבר ועכשיו הארכנו בשנה נוספת כך ששדרות היא בגדר ישוב ספר.

יהודה נסרדישי: אומר מדוע יש חשיבות לדבר הזה.

יהודה נסרדישי: כי אי אפשר לשלם פיצוי בגין נזק עקיף - ונזק עקיף הוא נזק על אובדן הכנסה בגלל סיבות מסוימות – אם האזור לא מוכרז כישוב ספר.

יהודה נסרדישי: היו שתי הוראות שעה שחיינו אתה כאשר הוראת השעה הראשונה היא מ-16 במאי 2007 עד 31 במאי 2007, שבועיים שניתנו בשנת 2007, והארכנו את תוקפה מה-1 ביוני – הוראת שעה משלימה – 2007 עד 4 באוגוסט 2007.

יהודה נסרדישי: אלה שתי הוראות השעה שהיו והן בגין מצב מיוחד בעורף.

יהודה נסרדישי: לכן אלה הן התקופות.

יעקב ליצמן: חצי שנה לא היה.

יהודה נסרדישי: כי הייתה הפסקה.

יהודה נסרדישי: ב-5 באוגוסט ההוראה כאשר מדובר באזור הזה כמצב מיוחד בעורף לא חודשה ולכן גם הוראת השעה לא חודשה.

יעקב ליצמן: מה הסיבה לכך?

יהודה נסרדישי: לא יודע.

יהודה נסרדישי: הצבא עושה את זה.

יהודה נסרדישי: זה פיקוד העורף ולא אנחנו.

יעקב ליצמן: עד עכשיו זה לא הוכרז.

יהודה נסרדישי: מאחר שהארכנו את התוקף של ישוב ספר עד 31 בדצמבר, אנחנו באים עם תקנות מיוחדות – שתכף אסביר אותן בגדול – שהן יהיו בתוקף מהתקופה של 16 במאי ועד סוף שנת 2008.

יהודה נסרדישי: התקנות המוצגות בפניכם – בשונה מהתקנות הקודמות - חובקות למעשה גם את שתי התקנות הנוספות שהיו כהוראת שעה ותכף אני אסביר.

יהודה נסרדישי: מה שאנחנו מביאים לכאן זה למעשה מה-15 במאי 2007 עד 31 בדצמבר 2008.

יהודה נסרדישי: אומר מה השוני ביניהן.

יהודה נסרדישי: התקנות של הוראת השעה שהיו עד ל-4 באוגוסט פיצו על נזק עקיף בשני מסלולים בלבד: במסלול האדם, כאשר המסלול האדום הוא מסלול בו צריך להוכיח באותיות קידוש לבנה מה ההפסד, עם מסמכים ועם ניירות, שאותו אדם יתבע את הפיצוי ויקבל אותו.

יהודה נסרדישי: היה מסלול ירוק אחד שהיה המסלול המחזורי, כאשר היו טענות נגד התקנות האלה ואמרו לנו בהאי לישנא שבמשך מספר שנים המחזורים נמוכים.

בועז סופר: לא היה מסלול מחזורים בקיץ.

בועז סופר: אנחנו מציעים מסלול נוסף בגלל הטענה שאתה אומר.

יהודה נסרדישי: אני מדבר על הצפון ואני אגיע לכאן.

יהודה נסרדישי: היו טענות שאכן מסלול המחזורים – אם במשך שנה-שנתיים ברצף המחזור והפעילות שלך נמוכים, לעשות השוואה בין תקופה שאתה משלם פיצוי לתקופת השוואה, זה לא הגיוני ואתה לא נותן מספיק פיצויים.

יהודה נסרדישי: יצרנו בתקנות האלה מסלול נוסף שנקרא מסלול הוצאות.

יהודה נסרדישי: אני לא עומד על הנוסחאות אבל אסביר לכם בגדול מהו המסלול הנוסף שהוספנו.

יהודה נסרדישי: המסלול הנוסף אומר את הדבר הבא: אתה יכול לבחור בתקופת הפיצוי שאתה מקבל לפי מסלול המחזורים.

יהודה נסרדישי: קח את המחזור שלך בתקופת הפיצוי, תשווה אותו לתקופת הבסיס – תקופת הבסיס במקרה הזה היא 2006 – ואם נוח לך, לך לשם.

סטס מיסז'ניקוב: שהייתה תקופה מאוד רגועה כפי שאנחנו זוכרים.

יהודה נסרדישי: אני מודיע לך ש-2006, המחזורים שם היו לא רעים.

קריאה: השאלה למי.

סטס מיסז'ניקוב: למה לא לקחת לפחות שלוש שנים ולעשות ממוצע?

יהודה נסרדישי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש ממך לשמור על זכותי כשאני מדבר.

סטס מיסז'ניקוב: לי מותר להפריע לך.

יהודה נסרדישי: כמה שאתה רוצה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מנצל את הזכות שלי ואומר – אני אמרתי את זה בציניות אבל הפרוטוקול לא רושם את הציניות – שב-2006 עדיין נפלו קסאמים, אם אני זוכר נכון.

קריאה: גם ב-2004.

סטס מיסז'ניקוב: כאשר אתה משווה מחזור של 2007 ל-2006, אתה אומר שב-2006 היה מצב מעולה.

יהודה נסרדישי: לא, לא מעולה.

יהודה נסרדישי: כל שנה שנעשה השוואה – ואני אומר לך באחריות – אני לא אומר שהכל היה זוהר, אבל שנת 2006 הייתה הטובה מביניהן ואני אומר את זה לפרוטוקול כי בדקתי את זה.

ראובן ריבלין: בהשוואה ל-2004?

יהודה נסרדישי: אני לא יודע.

יהודה נסרדישי: אולי אני צריך להתרחק אבל אני לא יודע לאיזה שנה.

ראובן ריבלין: האם לפי דעתך אנחנו צריכים להתייחס לתקופה בה החלה שדרות להיות מופגזת?

ראובן ריבלין: לא מבחינתך, אני לא מדבר מבחינת תוקף התקנות שעל זה נחליט.

ראובן ריבלין: אני שואל אותך האם אתה לא חושב שאנחנו צריכים להתייחס בעניין אותן תקנות שבאות לתת פיצוי כתוצאה ממצב לשנה הטובה ביותר.

ראובן ריבלין: אם שנת 2006 היא השנה הטובה ביותר, אין לי ויכוח אתך, אבל שאל יושב-ראש הוועדה אם שנת 2006 הייתה באמת אותה שנה שאליה היה צריך להשוות.

ראובן ריבלין: צריך להשוות לאותם ימי רגיעה בטרם פורענות.

ראובן ריבלין: נדמה לי שגם הדוח של משרדך או של בועז סופר התייחס לעניין הזה.

יהודה נסרדישי: עובדתית, שנת 2006 היא טובה יותר משנת 2005.

יהודה נסרדישי: כאשר באנו עם הוראת השעה מ-15 במאי עד 4 באוגוסט, העיקרון הזה נקבע ולכן היה מקובל גם בהוראת השעה הקודמת שההשוואה תהיה לשנת 2006.

יהודה נסרדישי: הוסף מסלול נוסף שהרבה לא יודעים עליו ואנחנו כאן רוצים להסביר אותו ונסביר אותו קבל עם ועדה ברגע שהתקנות יאושרו.

יהודה נסרדישי: הלכנו ואמרנו שנוסיף מסלול נוסף.

יהודה נסרדישי: אם מישהו יבוא ויאמר השוואה של תקופת הפיצוי ותקופת ההשוואה לא נוחה לו במחזורים, אני אומר לו שאני נותן לו חלופה אחרת והחלופה האחרת היא שאני הולך ולוקח את ההוצאות שלו ואני לוקח שני סוגי הוצאה – הוצאת משכורת ושכר עבודה והוצאות תפעוליות.

שי חרמש: לא כולל פחת.

יהודה נסרדישי: לא כולל פחת.

שי חרמש: אבל כן כולל ליסינג.

שי חרמש: זאת אומרת, מי ששוכר ולא משקיע – מרוויח.

יהודה נסרדישי: בוא ניכנס לפרטים יותר מאוחר.

יהודה נסרדישי: תן לי להציג את הנושא בגדול.

יהודה נסרדישי: אמרנו שנציע מסלול חלופי נוסף והמסלול החלופי הוא לבוא ולומר שאותו אדם ייקח את הוצאות העסק, משכורת פלוס הוצאות תפעוליות, אלה הן ההוצאות שיש, אני אגלם אותם למחזור.

יהודה נסרדישי: אני אצור איזשהו מחזור תיאורטי.

יהודה נסרדישי: הייתי בשדרות ובאמת לבי עם האנשים האלה.

יהודה נסרדישי: באתי לכאן היום למרות שלא היה מתוכנן שאבוא.

שי חרמש: חברים, אתם תוקפים את האדם הלא נכון.

שי חרמש: אל תעשו את זה.

יעקב ליצמן: זה לא מכובד.

ראובן ריבלין: הוא לא קובע את המדיניות אלא הוא מבצע את המדיניות.

יהודה נסרדישי: נכון, גם אתמול אמרתי לכם.

אסנת נעים: אני אספר לך מה שמענו אתמול ותבין.

סטס מיסז'ניקוב: כל מי שרוצה לדבר, יקבל את רשות הדיבור, אבל את פקידי הממשלה אי אפשר לתקוף כי הם באמת מבצעי מדיניות ולא אחראים.

יהודה נסרדישי: אמרנו שאם מסלול השוואת המחזורים בין התקופה בגינה תובעים את הנזק לבין תקופת ההשוואה לא נוחה, שיבקש לבחור במסלול ההוצאות.

יהודה נסרדישי: משמעות מסלול ההוצאות הוא שאנחנו ניקח את זה.

יהודה נסרדישי: קח את ההוצאות התפעוליות שלך, קח את ההוצאות של שכר העבודה שלך, אנחנו גם נתנו מקדם נוסף על הוצאות בגינן לא משולם מס – שכר דירה, מיסי עירייה ודברים כאלה – ולקחנו את סל ההוצאות של אותו ניזוק.

יהודה נסרדישי: אני הולך בנוסחאות שלי ואני מתרגם את זה למחזור.

יהודה נסרדישי: משמעות הדבר היא שאני יוצר מחזור שאני אומר שאם המחזור שלך בשנת המס 2007 טוטאל היה 50 אלף שקלים, אני לוקח את ההוצאות האלה ואני מגלם אותן למחזור.

יהודה נסרדישי: אני יכול להגיע למחזור יותר גדול מאותו המחזור המוצהר.

יהודה נסרדישי: אין שום ספק שזה ביטוי נוסף שצד ההוצאות שלך גדל וצד ההכנסות שלך לא גדל בדיווחים שיש.

סטס מיסז'ניקוב: אתם באתם להביע תמיכה?

2186: קודם כל באנו לחזק את ידי שדרות ולומר שהגיע הזמן שיפסיקו לדבר ויתחילו לעשות.

סטס מיסז'ניקוב: יש לי הרגשה שהגענו לדיון על הצפון במקום על הדרום.

ראובן ריבלין: כראשי העדה בצפון הם יודעים לקדם פני רעה אם חלילה תחול עליהם.

יהודה נסרדישי: אם אני מסכם את הוראת השעה המוצגת כאן עד סוף 2008 היא כוללת שלושה תשלומים.

יעקב ליצמן: זה עונה על הבג"ץ.

יהודה נסרדישי: זה עונה גם על הבג"ץ וזה עונה גם על מציאות שונה.

יעקב ליצמן: הבנתי שיש לך הוראות הבג"ץ, לפי החומר שקיבלנו מראובן ריבלין.

ראובן ריבלין: אני אתייחס לזה.

מיכל דויטש-הנר: אנחנו פעלנו לפני הבג"ץ.

יהודה נסרדישי: בנושא הזה פעלנו עוד לפני הבג"ץ ולכן באנו עם שלושת המסלולים האלה.

ראובן ריבלין: בכל זאת הבג"ץ אמר את דברו.

יהודה נסרדישי: לכן יש לנו את שלושת המסלולים שהם מסלול אדום שאתם מכירים כאשר האדם מגיש דוח, מוכיח למנהל רשות המסים או למי שהוסמך על ידו מה ההפסד האמיתי שלו והוא יפוצה.

יהודה נסרדישי: אחר כך יש שני מסלולים ירוקים כאשר אחד הוא המסלול המחזורי, כאשר עושים השוואת מחזורים, והמסלול השלישי שהכנסנו הוא מסלול ההוצאות, גילום ההוצאות, להפוך אותם למחזור.

סטס מיסז'ניקוב: גם בהשוואה לשנת 2006?

יהודה נסרדישי: לא.

יהודה נסרדישי: יש שני דברים נוספים.

יהודה נסרדישי: הקלה נוספת שלא הייתה בהוראת השעה הקודמת.

יהודה נסרדישי: שני המסלולים הירוקים האלה – הן מסלול הוצאות והן מסלול מחזורי – התובע לא צריך לעשות כלום, לא להגיש לי חשבון על מה הפסיד ומה לא.

יהודה נסרדישי: יש טופס פשוט ביותר שאם היום נעבור את ועדת הכספים כאן, נפיץ אותו, כולל הסבר, בו הוא כותב את פרטי הניזוק.

בועז סופר: הטופס הוגש לוועדה.

יהודה נסרדישי: הוא מציין באיקס אם הוא בחר במסלול מחזורים או בחר במסלול הוצאות.

יהודה נסרדישי: לגבי שנת המס 2007.

יהודה נסרדישי: מ-16 במאי 2007 אנחנו מאפשרים למי שרוצה, למי שלא הגיש דוח לתקופה ההיא, למי שהגיש דוח ואיננו שבע רצון מהדוח שהגיש – להגיש לנו דוח מתוקן לגבי שנה שלמה.

יהודה נסרדישי: התקופה הראשונה היא 16 במאי 2007 עד 31 בדצמבר 2007.

יהודה נסרדישי: מדובר בטופס אחד, בהצהרה אחת, הוא אומר שהוא הניזוק, הוא מסמן איקס באיזה מסלול הוא בוחר.

יהודה נסרדישי: בשנת 2008, אותם שלושת המסלולים שרירים וקיימים אלא שהם מחולקים לשלוש תקופות: ינואר-אפריל, מאי-אוגוסט, ספטמבר-דצמבר.

יהודה נסרדישי: תנאי המסלולים, מה צריך לעשות, אינם משתנים.

יהודה נסרדישי: אמרנו שלא נכביד גם על הציבור, אין לו מסמכים, אין לו את הנתונים אבל לנו יש את כל הנתונים הן לגבי המחזורים, הן לגבי דיווחי ההוצאות שדיווחו לנו, הן לגבי שכר עבודה שאנחנו לוקחים מתוך המערכים שלנו בדיווח על שכר עבודה מדי חודש בחודשו.

יהודה נסרדישי: אלה הם שלושת המסלולים אותם אנחנו הולכים להפעיל.

יהודה נסרדישי: הייתי מבקש מכם משהו לגבי מועדים.

יהודה נסרדישי: תביעה שמוגשת במסלול אדום, אנחנו צריכים לשלם מקדמה תוך 14 ימים.

יהודה נסרדישי: תביעה שמוגשת במסלול האדום, בתוך 60 ימים אם מנהל רשות המסים אין לו הוראה מיוחדת, נניח תביעה שהוגשה היום, תוך 14 ימים מיום הגשתה אנחנו משלמים מקדמה.

יעקב ליצמן: כמה?

יהודה נסרדישי: סכומים לפי אחוזים.

יהודה נסרדישי: תכף ניכנס לזה לפרטי פרטים.

יהודה נסרדישי: אגב, המקדמה היא רק לגבי המסלול האדום ותכף יסבירו לכם את הסכומים.

יהודה נסרדישי: כתוב לכם כאן, 15 אחוזים מסכומי התביעה, 25 אחוזים מההפרש עד סכום מסוים, יש דלתא, אנחנו נשלח את המקדמה תוך 14 ימים.

יהודה נסרדישי: החשוב ביותר לציין שלא יכול להיות מצב שניזוק במסלול אדום הגיש תביעה ולנצח אפשר לבדוק אותה.

יהודה נסרדישי: אם לא הגיעה לסופיות החלטה או לא היה ערעור רציני עליה, תוך 60 ימים התביעה הזאת הופכת להיות תביעה סופית.

יהודה נסרדישי: לגבי תשלומים במסלולים הירוקים, הן מסלול המחזורים והן מסלול הוצאות.

יהודה נסרדישי: אנחנו לקחנו על עצמנו שתוך 14 ימים פלוס 7 ימים, ימי תשלום, מקסימום התקופה שאני צריך לשלם את כל התביעה , היא 14 פלוס 7, עד 21 ימים.

יהודה נסרדישי: מותר לי לומר שישבנו על המדוכה, עבדנו ימים ולילות וחשבנו שהפתרון הזה הוא טוב.

יהודה נסרדישי: אני אומר לכם את דעתי ואני מתיימר להיות איש מקצוע.

יהודה נסרדישי: המסלול האדום יתאים יותר לעסקים הגדולים, מסלולי המחזורים יתאים לעסקים בינוניים ומסלול ההוצאות יתאים יותר לעסקים הקטנים.

יהודה נסרדישי: זאת תרופה שיכולנו לתת מיד.

יהודה נסרדישי: אני אומר את הדברים כמבצע ולא כמשהו אחר.

יהודה נסרדישי: אני מבצע חוק.

יהודה נסרדישי: צריך לתת מהר תשובה לאנשי שדרות, אנחנו רוצים לשלם, המערכות שלנו מוכנות ואני פונה אליכם ואני מבקש מכם להעיר את כל השגותיכם אבל שמכאן נצא עם החלטה שנוכל ימים הקרובים לשלם תשלום.

יהודה נסרדישי: אני איש מסורת, לפני פורום ובטח לפני פסח, אני רוצה לשלם לתושבי שדרות את מה שאנחנו צריכים לשלם להם.

יהודה נסרדישי: אני מאוד מודה לכם.

סטס מיסז'ניקוב: זאת אמירה קשה.

סטס מיסז'ניקוב: אם היית מביא את זה קודם, היה לנו קצת זמן להתחשב באמירה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לחברי הכנסת, הייתי רוצה שבועז יסביר לנו את מסלול ההוצאות וממה הוא נבנה.

סטס מיסז'ניקוב: שנית, כולנו יודעים שהייתה ועדה, ואני לא רוצה להכניס אותך כחוצץ בין השרים וכך הלאה, קובעי מדיניות, אבל אתה המלצת להרחיב את הפיצויים משנת 2005, ואם כן, למה פתאום ההמלצה הזאת היא עד 2009?

סטס מיסז'ניקוב: זאת אומרת, לעשות שפיל מלמעלה ושפיל מלמטה.

סטס מיסז'ניקוב: למה ההמלצה הזאת לא התקבלה?

סטס מיסז'ניקוב: למה אנחנו כוועדה – אם נעשתה עבודה כל כך רצינית ויש המלצה של הוועדה – לא צריכים לדרוש עכשיו מהאוצר ליישם את אותה המלצה כפי שהיא ולהתחיל את הפיצוי משנת 2005 לפחות, אם לא קודם לכן, ולהגיע עד שנת 2009.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו בטוחים שעד שנת 2009 לא תיפסק הבעיה של הקסאמים.

בועז סופר: לעניין המסלולים, צריך להבהיר שיש שלושה מסלולים.

בועז סופר: שני המסלולים הירוקים לא גורעים אפילו מילימטר מהמסלול האדום.

בועז סופר: כלומר, אם הם ייכתבו או לא ייכתבו, הם לא גורעים ממנו כלום.

בועז סופר: אין כאן שום טרייד אוף.

בועז סופר: המסלול האדום דומה מאוד להוראת השעה שאתם אישרתם.

בועז סופר: על שולחן ועדת הכספים עמדה הסוגיה של הרטרואקטיביות, גם כאשר באנו בקיץ.

בועז סופר: גם אז נטען שהיו קסאמים עוד לפני כן ועדיין המצב המיוחד בעורף התחיל ב-20 במאי 2007.

בועז סופר: זאת הייתה החלטת שר הביטחון והחלטת מערכת הביטחון.

בועז סופר: שר האוצר פחות או יותר נסמך על ההחלטה הזאת לעניין ההחלטה.

בועז סופר: נכון שהמלצת הוועדה דיברו על התקופה שהיא קצת אחרי ההתנתקות, אבל אני אומר לפרוטוקול שאין לנו את היכולת המדעית לומר שיש משהו ביום שהוועדה המליצה.

בועז סופר: יש גם עמדת מיעוט.

בועז סופר: אם תרצה לשמוע את עמדת אגף התקציבים, הם בעצם אומרים שאין להם בדיוק את מערכת הקסאמים יום ביומו ואין להם גם את היכולת לנתח ולהחליט ש-20 קסאמים זה "בסדר" ו-40 זה לא בסדר.

קריאה: אני הצגתי דוח נפילות קסאמים.

סטס מיסז'ניקוב: בועז, תסביר לנו את מסלול ההוצאות.

בועז סופר: רק להבהיר.

בועז סופר: עדיין יש פה רטרואקטיביות.

בועז סופר: עדיין עוסקים יכולים לתבוע החל מה-16 במאי 2007 בכל מסלול שהם רוצים, גם אם הם הגישו כבר תביעות.

בועז סופר: מבחינתנו אין שום בעיה.

בועז סופר: הגישו תביעה במסלול האדום ועכשיו הם רוצים במסלול הירוק על כל התקופה, זה בסדר גמור.

בועז סופר: הם רק יקבלו כמובן את הדלתא.

בועז סופר: אנחנו לא מונעים מאף אחד להגיש רטרואקטיבי לפי כל אחד מהמסלולים.

בועז סופר: אין שום סייג, אפילו לא בדל קצהו של סייג.

בועז סופר: שלושת המסלולים בעצם בנויים אחרת.

בועז סופר: מסלול אחד הוא המסלול האדום והוא יכול להגיש תביעה כראות עיניו.

בועז סופר: הוא יכול להשוות לאיזה מחזורים שהוא רוצה.

בועז סופר: הוא יכול לכתוב מה שהוא רוצה.

בועז סופר: המסלול השני אומר ששני המסלולים הנוספים הם מסלולים ירוקים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מכירים את המסלול המחזורי.

סטס מיסז'ניקוב: תסביר לנו את מסלול ההוצאות.

סטס מיסז'ניקוב: עם מה אתה משווה את מסלול ההוצאות.

ניסן סלומינסקי: הוא כאילו בונה את המחזור.

סטס מיסז'ניקוב: אני שואל על מסלול ההוצאות.

יהודה נסרדישי: אני לוקח את ההוצאות מהדוח הכספי שלו.

יהודה נסרדישי: יש לו שכר עבודה 30 אלף שקלים, יש לו הוצאות הנהלה וכלליות אחרות עוד 30 אלף שקלים.

יהודה נסרדישי: סך כל ההוצאות שלו הן 60 אלף שקלים.

יהודה נסרדישי: אני הולך ועושה שומה רעיונית.

יהודה נסרדישי: אני לוקח את התשומות ממע"מ, זה אותו תרגום.

יהודה נסרדישי: אני אומר שבתשומות האלה שיש לו, המחזור שלו הוא 50 אלף שקלים, אם אני מגלם את התשומות להכנסה, כמה הוא היה צריך ליצור, הוא היה צריך ליצור 80 אלף שקלים.

יהודה נסרדישי: הדלתא שלו שההוצאות גוברות על ההכנסות היא 30 אלף שקלים.

יהודה נסרדישי: עם מקדם מסוים אני אומר שהמחזור לו נניח הוא לא 50 אלא הוא 60 או 70.

יהודה נסרדישי: אני יוצר לו מחזור תיאורטי.

ניסן סלומינסקי: אני יודע מה אתה אומר אבל אני לא מבין את המשמעות.

מיכל דויטש-הנר: תשומות פחות מחזור.

ניסן סלומינסקי: את זה הבנתי.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו לא רואי חשבון.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבין שלוקחים מחזור של שנת 2006 ומשווים עם מחזור של שנת 2007.

בועז סופר: התברר לנו שכאשר אנחנו באים ומנסים לתרגם את התקנות האלה, הן פשוט לא מתאימות למלחמה.

בועז סופר: מה שקורה בשדרות, לפחות מבחינת ההמשכיות, זה מצב מלחמה, זה לא איזה אירוע נקודתי של שבוע-שבועיים או של חודש.

בועז סופר: ירידת המחזורים – לא משנה מה הנוסחה – מרגע שמדובר על מסלול של ירידת מחזורים, זה לא נותן מענה למצב מתמשך.

בועז סופר: מצב שמעל שנה פחות או יותר, אפשר לומר שהוא לא נותן מענה סביר.

בועז סופר: יש עוסקים שאין בעיה כאשר גם מעל שנה אתה נותן להם, אבל כמו שיהודה קודם אמר, קטנים ובינוניים לא כל כך.

בועז סופר: לכן ניסינו לחשוב על מסלול נוסף שבא ולוקח את ההוצאות ומנסה לכסות לפחות על ההוצאות הקבועות כך שלא ייווצר הפסד תפעולי.

בועז סופר: אתה לוקח את ההוצאות שיש לו בשנה נתונה או בתקופה נתונה, את כלל ההוצאות, התשומות בשכר העבודה, אתה מוריד את המחזור שהיה לו בפועל ועל זה אני מכסה.

בועז סופר: כלומר, אם היו לו הוצאות של 70 והיו לו הכנסות של 20, נוצר לו הפסד תפעולי של 50.

בועז סופר: אני נותן לו 50.

בועז סופר: לא מקדמים, לא השוואה לשנה שעברה ולא שום דבר.

בועז סופר: אנחנו בעצם מכסים על ההפסד התפעולי ואז אנחנו אומרים לו שיבחר מה שהוא רוצה.

בועז סופר: הראשון הוא המסלול האדום הוא גמיש לחלוטין.

בועז סופר: השני הוא מסלול ירידת מחזורים ויש נוסחה.

בועז סופר: השלישי הוא המסלול של ההוצאות וגם כאן יש נוסחה.

בועז סופר: כל אחד שלא רוצה לבחור במסלול הירוק, יכול לבחור במסלול האדום.

סטס מיסז'ניקוב: מה לעניין הרטרואקטיביות וגם קדימה?

סטס מיסז'ניקוב: אגב, הערה, לפני שאתה עונה, גם ביולי, עת אישרנו את הבקשה שלכם לישוב ספר לתקופה מוגבלת, הוועדה ביקשה להתחשב ברטרואקטיביות.

סטס מיסז'ניקוב: אז מיהרנו כמוכם ואמרנו שנאשר, אבל העלינו את הסוגיה הזאת של רטרואקטיביות גם אז.

סטס מיסז'ניקוב: לכן אי אפשר לומר שהתעוררנו רק עכשיו.

בועז סופר: אף אחד מאתנו לא אמר שהתעוררתם עכשיו.

בועז סופר: כבר הייתה סוגיה כאשר אמר חבר הכנסת כץ לפני מספר חודשים שאני נכנסתי לשר האוצר, המלצתי המלצה מסוימת אבל שר האוצר לא קיבל אותה.

בועז סופר: זה בסדר, זה מקובל וכך זה צריך להיות.

בועז סופר: אנחנו המלצנו ואני מודה ומתוודה שזו הייתה המלצה שהיא הרבה יותר ציבורית מאשר מקצועית.

בועז סופר: אין לי שום יכולת לבוא ולומר, למרות שאנחנו יודעים כמה קסאמים נפלו ומתי, אין לי שום יכולת לנתח ולומר שבגלל שנפלו עכשיו קצת יותר קסאמים או קצת פחות קסאמים, זה המועד המדויק ממנו ואילך אנחנו צריכים לשלם.

בועז סופר: ההצגה של הפריסה של מפת הנפילות לא עוזרת לנו כי מי אמר ש-1,000 זה בסדר ו-1,200 לא בסדר.

סטס מיסז'ניקוב: מה זה קשור?

קריאה: אני בהלם.

קריאה: אני לא מבינה מה הוא אומר.

בועז סופר: אתה רוצה לקבוע תקופה רטרואקטיבית מסוימת.

סטס מיסז'ניקוב: אתה קבעת כאיש מקצוע.

בועז סופר: אבל אני עכשיו צריך לייצג את שר האוצר שהמליץ על תקנות מסוימות.

סטס מיסז'ניקוב: שר האוצר המליץ על תקנות אחרות ואנחנו כוועדה תוהים למה זה לא נעשה משנת 2005 כפי שהמליצה הוועדה ולמה זה לא נמשך עד 2009.

יעקב ליצמן: השר חזר בו.

בועז סופר: לא, הוא לא חזר בו.

בועז סופר: הוא לא אישר.

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא אישר.

אסף רגב: אנחנו התנגדנו לרטרואקטיביות בכלל הן מההיבט התקציבי שבדבר.

אסף רגב: חשבנו שברגע שהוועדה תאשר את התקנות, רק אז אפשר יהיה לשלם קדימה.

שי חרמש: ועד אז על חשבון בעל הבית.

אסף רגב: בחנו כאן שני היבטים, כאשר היבט אחד היה ההיבט התקציבי והשני היה שמעולם לא שילמו פיצויים רטרואקטיביים.

שי חרמש: זה שמשכתם מאוגוסט בלי שום פתרון, בעל הבית ישלם?

אסף רגב: למרות זאת שר האוצר הנחה אותנו לעשות את אותם תשלומים רטרואקטיבית ממאי.

קריאה: זה לא רטרואקטיבי ממאי.

מיכל דויטש-הנר: המסלולים הירוקים.

ראובן ריבלין: דבריי מכוונים כמובן לאנשים מרשות המסים, אבל בעיקר לחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: רשות המסים, אולי בצדק מבחינתה, באה להציג בפנינו תקנות מס רכוש וקרן פיצויים, תשלום פיצויים, נזקי מלחמה ונזק בלי להזכיר כמה עובדות שאנחנו צריכים להן כדי להבין איפה אנחנו נמצאים.

ראובן ריבלין: העניין נמצא בבית המשפט הגבוה לצדק, לא במצב בו אנחנו מנועים מלדון בו אלא נהפוך הוא, בית המשפט הגבוה לצדק לא נתן את החלטתו משום שהוא מקווה שאנחנו נעשה את המלאכה ברמה הציבורית.

ראובן ריבלין: לצערי הרב מר נסרדישי, אחד מטובי עובדי הציבור ובאמת למופת, יחד עם זאת מורא המלכות עליו כמו גם על יושב-ראש ועדה נכבדה שקבע שר האוצר והממשלה כדי שתבוא ותיתן את המלצותיה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לכם מעניין לעניין באותו עניין שאבישי ברוורמן יספר לכם שכאשר הוא קבע ועדה ציבורית לעניין נושאים הקשורים באוניברסיטת באר-שבע, הוא היה מהסס היסוס גדול אם הוא היה דוחה את ההמלצות לאחר שהוא מינה את האנשים מתוך הצגתם לציבור כבעלי ידע וכבעלי יכולות להמליץ המלצות ראויות שצריך להקשיב להן ולהחליט על פיהן.

ראובן ריבלין: לפנינו נמצאות מסקנות והמלצות של ועדת בועז סופר, המלצות שהן תוצאה של עבודת ועדה שנתמנתה על ידי שר האוצר.

ראובן ריבלין: לבוא ולומר שאני אאמץ את ההמלצות רק במידה והן ימצאו חן בעיני, זה דבר שפורמלית הוא נכון.

ראובן ריבלין: בהחלט יכול השר או יכולה איזושהי רשות ציבורית לדחות המלצות מנימוקים ברורים שיבואו ויסבירו לנו למה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שלא קיבלנו שום נימוק מדוע בועז א' שונה מבועז ב', משום שבועז א', כאשר נתן את ההמלצות האלה בפנינו, לא אמר את הדברים שהוא אומר היום כאן.

ראובן ריבלין: היום כאן הוא מצדיק את שר האוצר.

ראובן ריבלין: אני מכבד מאוד – ואם הייתי שר האוצר, הייתי שמח מאוד אם בועז היה אחד ממליצי היושר שלי או העובדים שלי.

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא מצדיק אלא רק מיישם את המדיניות שנקבעה על ידי שר האוצר.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק.

ראובן ריבלין: הייתה גם אידיאולוגיה.

ראובן ריבלין: אם הוא היה אומר שלמרות שדעתו שונה והיא הובעה בהמלצות כפי שהן ניתנו, והוא חושב שיש צורך לנסח את התקנות ולעשות את כל ההסדרים בהתאם להמלצות אלה, הוא מכופף ראשו להחלטתו של שר האוצר והוא בא ומציג כאן את עמדתו של שר האוצר ולא את עמדתו.

סטס מיסז'ניקוב: צודק לגמרי.

ראובן ריבלין: אין לי שום טענה אל בועז.

ראובן ריבלין: לנו יש את בועז ואנחנו צריכים לראות מי צודק, האם בועז צודק או משרד האוצר צודק ואלה הם דברים שאני לא אומר לכם סתם.

ראובן ריבלין: בית המשפט העליון בדברים שנתתי לכם – נמצאת כאן הפרקליטה שייצגה את המדינה – אומר בסעיף ט' בעמוד 4: "בנסיבות אלה נראה לנו כדלהלן".

ראובן ריבלין: קודם כל הם באים ואומרים שאם לא יסתיים הדיון היום, יש צורך ל אמץ את אותן תקנות שאנחנו קבענו ולהאריך אותן מאוגוסט 2007.

יהודה נסרדישי: הן פה והן משופרות.

ראובן ריבלין: אם לא קוראים קריאות ביניים בזמן שאני מדבר, סימן שהדברים שאני אומר, לא רק שהם לא מעוררים פולמוס אלא הם כנראה לא ראויים.

ראובן ריבלין: אם מר נסרדישי התייחס, סימן שמשהו כואב לו.

ראובן ריבלין: אם משהו כואב לו, סימן שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו מרפאים כאב זה מבלי חלילה לפגוע בתפקיד שלנו.

ראובן ריבלין: בית המשפט העליון אומר כך שהטיפול המעשי והתשלום יוכלו להתחיל ללא דיחוי: "רשמנו לפנינו כי האוצר יהיה ערוך כאמור להפעלה אחר החלטת ועדת כספים.

ראובן ריבלין: נראה לנו אך הוגן שהדבר הזה יישקל.

ראובן ריבלין: הואיל ונושא הרטרואקטיביות בוודאי יידון בוועדת הכספים, איננו מביעים דעה בשעה זאת".

ראובן ריבלין: באו לכאן גם אנשי שדרות שוודאי יש להם מה לומר לגבי התוצאה.

ראובן ריבלין: יושבים כאן אנשי קו העימות שהם נקראים קו העימות.

ראובן ריבלין: היום אנחנו בשלום מוחלט שהביא לנו אהוד ברק ושמחזק אותו אהוד אולמרט ולא מצפון תיפתח הרעה אלא מצפון תיפתח הטובה ואנחנו בטוחים שלא נצטרך בכלל את התקנות האלה, אבל הם, משום שהם בכל זאת שליחי ציבור ומנהיגי ציבור, הם חוששים שאולי במקרה ההפחדות של אותם מפחידים מקצועיים וסדרתיים יתממשו חלילה.

ראובן ריבלין: הם יושבים כאן כדי לשמוע בדיוק מה יהיה ואיך יהיה.

ראובן ריבלין: אני חושב שהעבודה של מר נסרדישי והתקנות בבסיס שלהן הוא ראוי אלא שצריך לראות מה ההשלכות ומה הם הדברים שאנחנו מכאן לא יכולים לראות מה שנעשה שם.

ראובן ריבלין: לכן טוב אדוני היושב-ראש שנשמע את אנשי שדרות גם ברמה הכלכלית וגם ברמה הביטחונית.

ראובן ריבלין: אני חושב שצריכים לשמוע אתכם ואתם צריכים לומר לנו את דברכם.

ראובן ריבלין: כמו שזה חל על שדרות, בהחלט יחול אחר כך האיזון החוזר שיחול משם חלילה עליכם, אם חלילה תיפתח רעה פעם נוספת מהצפון.

ראובן ריבלין: אני מציע שלגופו של עניין נשמע את האנשים.

ראובן ריבלין: לגבי הרטרואקטיביות, הדבר מוטל לפתחנו ואנחנו אלה שצריכים להיערך לכך.

ראובן ריבלין: אני מציע לכל חברי הוועדה בכל זאת לקרוא את המלצות ועדת בועז סופר ולהקשיב להן ולא למה שהוא אומר כאן.

שי חרמש: ברשות

שי חרמש: כם, אני מבקש להאריך מעט כי ישבתי על כל הנקודות.

סטס מיסז'ניקוב: מדבר גם מישהו שגר שם.

שי חרמש: ככלל, אני חושב שנעשתה כאן עבודה רצינית, מקצועית וראויה לכל ההערכה ואני אומר את זה גם לאנשי שדרות.

שי חרמש: לא לזלזל במה שמוצע כאן.

שי חרמש: מה שמוצע כאן מחייב לדעתי כמה התאמות ושינויים כאשר הקונספט המרכזי שיש שני מסלולים של אדום-ירוק, שבירוק יש אופציה גם על מסלול הוצאות שלא היה לנו בקיץ וגם הביטוי למחזור שפחות עושה רושם, משום שברגע שיש תהליך מתמשך כל כך הרבה שנים, מחזור הוא לא ב-2005 ולא ב-2006 וכנראה גם לא ב-2009 אלא אני מניח שיותר ויותר יעברו למסלול ההוצאות כי הוא יותר משמעותי.

שי חרמש: דבר אחד שדיברנו עליו וכבר הועלה כאן, הנושא של רטרואקטיביות והוועדה של אליהו.

שי חרמש: התאריך שנקבע הוא ה-1 בנובמבר 2005 והוא לא תאריך מקרי אלא זה תאריך היציאה מעזה.

שי חרמש: היציאה מעזה באיזשהו מקום יצרה מאזן שונה ושרובי ריבלין לא יקפוץ ויאמר לי למה יצאו מעזה כי את הדיון הזה נקיים בוועדה אחרת.

ראובן ריבלין: כבר קיימנו וזה הוכרע, לבושתי ולמגינת לבי.

שי חרמש: בלי להתווכח אם היה ראוי לצאת או לא, אין ספק שיצא מאזן אחר מבחינת האיום משום שהלחץ הולך כרגע לכיוון פנים שטח מדינת ישראל וחודש נובמבר מבטא את הכניסה בה גוש קטיף לא היה קיים.

שי חרמש: ההמלצה הזאת מופיעה אצל אליהו ולא מופיעה אצל שר האוצר.

שי חרמש: הצעתי היא לחזור להמלצה הזאת כי יש בה הגיון.

שי חרמש: גם אם היא אופציונאלית ואם יהודה נסרדישי אומר ששנת 2006 יותר מתאימה מ-2005, בסדר גמור, שמור זאת למעסיקים.

שי חרמש: תן להם לבחור בין 2006 ל-2005 והם ידעו לבחור.

יהודה נסרדישי: שנת ההשוואה.

שי חרמש: שנת ההשוואה, 2005.

שי חרמש: תן לאדם להחליט אם 2006 יותר טוב, הוא לא ילך ל-2005.

שי חרמש: לגבי המחזורים.

שי חרמש: במסלול הירוק קרה דבר מאוד תמוה בצפון ואני חייב להתייחס אליו.

שי חרמש: המסלול הזה בא בתביעה להחזרי תשלומים למפוצים בצפון בתשלומי יתר.

שי חרמש: לעומת זאת ברגע שמישהו הלך במסלול הירוק, אין לו אופציה לבקש תשלומי חסר.

שי חרמש: הדברים האלה צריכים להיות סימטריים.

שי חרמש: כשם שזכותכם לבוא אחרי ששילמתם בירוק ולבדוק כעבור כמה חודשים ולגלות שהנתונים לא היו מדויקים, שמרו והשאירו גם לתובע את האפשרות, כמו שזכותו לתבוע תשלום יתר, הוא יכול לתבוע גם תשלום חסר.

שי חרמש: אל תחסום את המסלול הזה.

מיכל דויטש-הנר: אתה רוצה אדום דלתא?

שי חרמש: אני לא רוצה אדום דלתא, אבל אל תעשו אדום על הירוק כי בצפון עשיתם אדום על הירוק.

שי חרמש: בצפון הגישו תביעות בירוק.

שי חרמש: אני לא אחראי למידת ההוגנות של הדברים, בדקתם וטענתם שמצאתם ששילמתם יותר מדיי.

שי חרמש: אני נגד לשלם יותר מדיי אבל תשמרו לתובע את הזכות לבוא אחר כך ולומר שכאשר הוא הגיש את התביעה הדברים נראו בצורה מסוימת, אבל אחרי שלושה-ארבעה-חמישה חודשים התברר לו שדברים מסוימים הוא לא ראה.

שי חרמש: כאשר את המגיש במסלול הירוק, אין לך אחרי כן אופציה לבצע מקצה שיפורים.

שי חרמש: אם אתם רוצים כסף בחזרה, ובצדק, שמרו גם לנתבע את האפשרות לומר שיש דברים שהוא ראה כרגע, דברים שלא ראה כאשר הוא הגיש לפני ארבעה-חמישה חודשים.

מיכל דויטש-הנר: הכסף בחזרה זה על נתונים שהם נתונים אובייקטיביים.

מיכל דויטש-הנר: למשל, הוא הכניס תשומת ציוד.

שי חרמש: אין לי ויכוח שאם הוא קיבל דברים שלא מגיעים לו, שיחזיר.

שי חרמש: אבל אם בשוגג האיש הלך על הירוק כי הוא אמר שאין לו כוח להמשיך ולעסוק בזה, הוא רוצה כסף וללכת הביתה כי הקסאמים הורגים אותו, אבל כעבור ארבעה-חמישה חודשים התגלה שהוא שכח בצד משהו, אם הוא בא היום לתבוע אומרים לו שהוא הגיש ירוק, העניין נסגר.

יהודה נסרדישי: חבל שאני לא ברור.

יהודה נסרדישי: אמרתי שאני אומר שלא חשוב מה הגשת לתקופה הקודמת, שהאיש יחליט אם הוא רוצה הוצאות, מחזור או מסלול אדום.

יהודה נסרדישי: אני נותן לו מה שהוא רוצה.

שי חרמש: אתה לא מבין גם את הנקודה.

קריאה: הוא מדבר על קדימה ולא רק על העבר.

שי חרמש: אני מדבר על דבר שהוא צדק סימטרי.

שי חרמש: אחד כתב בשגגה אלף דונם במקום מאה דונם, הוא צריך להחזיר.

שי חרמש: באותה מידה, אם מישהו בטעות כותב מאה בלי אלף, שיוכל לומר שהייתה טעות והוא מבקש שההפרש יוחזר לו.

בועז סופר: הוא דיווח לתשלומי מס הכנסה ומע"מ לא נכון בטעות ועכשיו הוא רוצה לתקן?

שי חרמש: בשגגה.

בועז סופר: אם הוא יתקן וישלם את הפרשי המס, אין שום בעיה.

שי חרמש: בסדר.

שי חרמש: רציתי לשמוע את זה.

שי חרמש: במסלול ירוק הוצאות נקבע פקטור של 10 אחוזים שבו נאמר שאתה לוקח את ההפסד התפעולי, מוסיף עליו הוצאות של 10 אחוזים שאינן הוצאות מע"מ שזה שכר, ארנונה וכולי.

שי חרמש: השאלה אם הוצאות המימון נכללות בפנים.

יהודה נסרדישי: לא.

יהודה נסרדישי: הוצאות מימון בנוסחה.

שי חרמש: הוצאות מימון לא מופיעות.

קריאה: לא, הן לא מופיעות.

שי חרמש: זה דבר מהותי.

שי חרמש: הוצאות ליסינג, לא מופיעות הוצאות פחת.

שי חרמש: אתם יוצרים היום מנגנון מעוות שאני אומר היום לכל אנשי שדרות שלא ישקיעו אלא שהכל ייקחו בליסינג כי בליסינג יחזירו להם פחת.

בועז סופר: או שיגיש במסלול האדום.

שי חרמש: אל תריצו במסלול אדום אם הוא יכול ללכת למסלול ירוק.

שי חרמש: לומר לי שפחת הוא הוצאה לא תזרימית, זה לא לעניין.

יהודה נסרדישי: למה לא?

יהודה נסרדישי: זאת הוצאה חשבונאית.

שי חרמש: זה לא חשבונאי כי בעוד חמש שנים, כאשר הוא צריך להחליף משהו במפעל, הוא צריך לקנות מוצר חדש.

שי חרמש: כעבור חמש-שש שנים הפחת הזה מתממש לצורך חידוש ציוד.

שי חרמש: אם אתה נותן היום לליסינג דמי שכירות מוכרים, אתה יכול לומר שאתה לא מכיר את הפחת.

שי חרמש: זה אותו צד של משוואה.

שי חרמש: אני לא רוצה להעיר לגבי מסלול הוצאות שבהוראת החוק נאמר במפורש שזה השבת המוצר לקדמותו.

שי חרמש: השבת המוצר לקדמותו אומר במפורש שפחת הוא חלק מהשבת המוצר לקדמותו כי אחרת באוניברסיטה העברית בשנת 1967 לימדו כלכלה לא נכונה ואני יצאתי משם.

שי חרמש: בשכר עבודה מופיע פעמיים וחצי השכר הממוצע במשק.

שי חרמש: למה צריך להופיע פעמיים וחצי?

שי חרמש: אולי זה פעם ורבע, אולי זה פי שש?

מיכל דויטש-הנר: עד.

שי חרמש: יושב היום מפעל היי-טק בשדרות שמעסיק 600 עובדי תוכנה והיי-טק, שעשויות להיות לו היום בעיות עם עובדים שמגיעים או לא מגיעים, ולמפעל הזה קוראים אמדוקס.

שי חרמש: אגב, לא צריך לרחם עליו, הוא לא במעמד של אולמות השמחה, אבל השכר במפעלי ההיי-טק הוא פי שבע וחצי מהשכר הממוצע במשק.

שי חרמש: דוחות השכר מגיעים אליכם דרך מס הכנסה ואין לכם בעיה לשלם את עלות השכר בפועל.

שי חרמש: אם זה פעם ורבע, זה פעם ורבע, אם זה 13 פעמים, תשלמו את ה-13 פעם.

יהודה נסרדישי: אתה רוצה מסלול אדום.

שי חרמש: אני לא רוצה מסלול אדום.

שי חרמש: אני רוצה בדיווח של מסלול הוצאות.

שי חרמש: עבדתי על זה אתמול בלילה עשר שעות כדי לבוא מוכן לדיון.

שי חרמש: המתכונת היא נהדרת והעבודה שלכם היא מלאכת קודש, אבל יש דבר שלא יכול להיות קיים.

שי חרמש: אם אתה מכיר בהוצאות, אם במפעל היי-טק משלמים 40 אלף שקלים משכורת ואתה יודע ששילמו מס הכנסה, ביטוח לאומי, דמי בריאות וכולי, אני לא מבין למה אותו מפעל היי-טק צריך לקבל על פי 2.5 אם הוא שילם פי 10 מהשכר הממוצע במשק.

שי חרמש: המפעל מציג לך הוצאות, הוא מציג לך פיי-רול.

בועז סופר: לא.

בועז סופר: אני ממש מתנצל שאני קוטע אותך אבל אתם צריכים להבין את המנגנון.

בועז סופר: המנגנון נבנה כך שבמסלול האדום תגישו מה שאתם רוצים ואני גם יכול לבדוק מה שאני רוצה.

בועז סופר: המסלולים הירוקים נבנו לפי מה שיש לנו.

בועז סופר: מה שאין לי, זה לא ירוק.

בועז סופר: מה ירוק בזה?

יעקב ליצמן: הוא נותן לך אפשרות לבחור אדום.

שי חרמש: זה בכל מצב.

בועז סופר: אני רוצה שוב להבהיר כי כנראה שגינו קודם בהסבר.

בועז סופר: אנחנו לא מדברים על הדיווח מצד המעסיק שהוא אומר מי נעדר לו.

בועז סופר: אנחנו לא אומרים לו.

בועז סופר: אנחנו אומרים לו שייתן את התשומות שלו, את כל הוצאות השכר שלו – הוא הגיע, הוא לא הגיע, אנחנו לא מתייחסים לזה.

בועז סופר: זה פעמיים וחצי השכר הממוצע.

בועז סופר: אפילו חברת חשמל עם שכר מאוד גבוה, זה לא פעמיים וחצי מהשכר הממוצע.

בועז סופר: מזה אנחנו מקזזים את המחזור שהיה לו בפועל.

בועז סופר: לכן הוא לא מגיש לי דוח שאומר שבועז היה ושי לא היה, אלא הוא מגיש לי דוח שאומר שהוא רוצה את מסלול ההוצאות, אני לוקח את התשומות, לוקח את תשלומי השכר, מכפיל ב-1.1 ומוריד את המחזור בפועל.

בועז סופר: אם הכל בסדר, אין לי מה לכסות לו.

בועז סופר: האמן לי, עשינו את הבדיקות.

בועז סופר: זה נדיר שבנדירים ההגבלה הזאת.

מיכל דויטש-הנר: שי חרמש צודק.

מיכל דויטש-הנר: תשלומי השכר שנלקחים בחשבון ממסלול ההוצאות לא יותר מ-2.5.

בועז סופר: על זה אין ויכוח.

מיכל דויטש-הנר: גם במסלול הוצאות וגם במסלול האדום.

שי חרמש: לצד אולמי קזבלן יושב מפעל אמדוקס שאצלו השכר הוא פי שש.

יהודה נסרדישי: אני מבטיח לך שאמדוקס ילך למסלול האדום.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקדם בברכה את מנכ"ל משרד האוצר.

שי חרמש: לנושא ההוצאות.

שי חרמש: למפעל שבו בבסיס יש הפסד ובשנת התביעה ההפסד גדול יותר, לא ברור לי וכאן זה נראה לי מאוד תמוה.

שי חרמש: מפעל יכול להפסיד בשנת 2006 בגלל סיבות עסקיות – ניהול לא נכון, נפילת מחירים, בורסה וכולי.

שי חרמש: בשנת 2007 ההפסד גדל בגלל נסיבות ביטחוניות.

שי חרמש: האם כתוצאה מזה שבתקופת הבסיס הוא בהפסד, בשנת 2007 הוא לא יקבל את הדלתא?

בועז סופר: לא רלוונטי מה היה לו ב-2006.

ראובן ריבלין: איזה מפעל יש שם שזה כל כך חשוב לו הפחת?

שי חרמש: אסם, עלית, ספקטרון, כל מפעל עתיר ציוד.

יהודה נסרדישי: חבר הכנסת שי חרמש, הרשה לי לומר לך, ואני אומר את זה באחריות מלאה למקצוע, שפחת הוא חסכון חשבונאי ואין בו שום תזרים כספי.

יהודה נסרדישי: בליסינג אתה מוציא כסף.

יהודה נסרדישי: בפחת אתה חוסך.

יהודה נסרדישי: שיעורי הפחת ממני וממך יכולים להיות שונים.

יהודה נסרדישי: אני יכול לקבל על נכס 33 אחוזים, מישהו יקבל 40 אחוזים ויש מי שיקבל 10 אחוזים.

יהודה נסרדישי: פחת איננו כלול בתזרים המזומנים ולכן אסור לגעת בפחת, לא לטוב ולא לרע.

יהודה נסרדישי: תן לי את הקרדיט.

שי חרמש: אני מחר הולך ומציע לכולם בשדרות שילכו על ליסינג.

שי חרמש: אתה מטעה את המערכת.

קריאה: את מה אנחנו צריכים לאשר היום?

סטס מיסז'ניקוב: אני לא יודע את מה אנחנו צריכים לאשר היום.

סטס מיסז'ניקוב: אם תשאלו אותי, אין לנו מה לאשר כאן.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו לא יכולים להצביע על ההסתייגויות אלא רק על הנוסח.

שי חרמש: יש פה רשימה שלמה של גופים שמוחרגים מהזכות להגיש תביעות.

בועז סופר: מהזכות להגיש תביעות במסלול הירוק.

ראובן ריבלין: על המכללה של ספיר אנחנו לא נוותר.

ראובן ריבלין: בכל מקום שבו יש יהודים, שם יהיו לימודים.

שי חרמש: על גוף אחד אני לא חושב שצריך להגן ולדאוג שיקבל פיצויים, זה נישום מספר אחד שנקרא מדינת ישראל.

שי חרמש: המדינה תסתדר גם בלי הפיצויים.

שי חרמש: כאשר אנחנו מתקדמים הלאה - אני מבקש לעקוב אחרי התקנות – אני מדבר על רשימה של 14 גופים שאינם רשאים להגיש תביעות כאשר אחד מהם, מספר אחד, מדינת ישראל שתסתדר בלעדינו.

שי חרמש: סעיף 5 מתייחס לעוסק פטור.

שי חרמש: עוסק פטור הוא חייט קטן, פלאפל בינוני.

מיכל דויטש-הנר: קראת מלמטה.

שי חרמש: האם עוסק פטור יכול להגיש בירוק?

בועז סופר: לא.

בועז סופר: אין לו דיווחים למע"מ.

שי חרמש: יש כאן קבוצת אנשים שהמסלול הירוק חסום בפניה.

שי חרמש: הולכים להתעסק עם חייט בשדרות, עם סנדלר בשדרות, עם מוכר פלאפל בשדרות שבמקום לסיים את עניינו בעשר דקות ולשלוח אותו הביתה, שולחים אותו לדבר עם רמי יצקן.

שי חרמש: הוא לא יודע מי זה רמי יצקן, הוא לא יודע איך נוסעים לשם, אין לו גם מכונית להגיע אתה לשם.

ראובן ריבלין: ישבנו חבר הכנסת ליצמן ואני עם הדייגים מטבריה בזמן ההפצצות.

ניסן סלומינסקי: הדייגים הם לא החייט בשדרות.

ניסן סלומינסקי: הם יכולים לממן אותו.

ראובן ריבלין: לא יכולנו לסייע בידם.

שי חרמש: עוסק פטור ב-75 אלף שקלים זה מי שמחזור העסקים שלו כעצמאי הוא 6,000 שקלים בחודש.

שי חרמש: במקום שהוא יגיש בירוק, תאמר לו שייקח את זה ושילך הביתה, שיקבל עוד 1,000 שקלים כי ממילא אין לו ממה לחיות, אומרים לו שהוא ילך במסלול אדום.

שי חרמש: למה?

שי חרמש: תוציאו אותו החוצה ואל תשגעו אותו.

שי חרמש: הוא לא בנוי להגיע למקומות האלה.

שי חרמש: סעיף 14 אומר ש"הודיע לרשות המסים על פתיחת עסקו לפני ה-1 במאי".

שי חרמש: התקנות נשארות ב-16 במאי, פתיחת העסקים ב-1 במאי.

שי חרמש: בואו תקנו את זה ל-16 במאי.

שי חרמש: למה זה ב-1 במאי?

מיכל דויטש-הנר: 1 במאי 2006.

קריאה: יש לך פער של שנה בפתיחת העסקים.

קריאה: זה לא רלוונטי.

שי חרמש: כלומר, מי שפתח אחרי מאי 2006, הוא חוטף את הקסאמים על הראש, הוא לא יכול להגיש תביעות משום שהוא לא פתח ב-16 במאי 2007.

שי חרמש: זה לא סימטרי וזה לא הגון.

שי חרמש: לגבי איחוד עוסקים וכאן הבעיה היא מורכבת.

שי חרמש: אני אתן דוגמה דווקא מהסקטור הקיבוצי.

שי חרמש: בתוך מערכת הנהלת חשבונות של אגודה שיתופית חקלאית יש צימרים ויש רפת.

שי חרמש: הדוגמה היא מאוד מעניינת.

שי חרמש: מחירי תשומות הבקר עולות, מחיר החלב עולה, המחזור ברפת עולה לא כי מייצרים יותר אלא כי מחיר החלב עולה.

שי חרמש: לעומת זאת יושב קיבוץ כיסופים, קיבוץ קשה יום בדרום למטה, יש לו רפת, המחזור עלה, יש לו צימרים שחתול לא נכנס פנימה.

שי חרמש: כאשר אתה בודק את הכל יחד, המחזור עולה.

שי חרמש: במקרה כזה שבו אפשר להביא דוח תמחירי מגורם רציני כמו ברית פיקוח שסומכים עליו, אני מבקש שבמקומות האלה, אם פעילות תמחירית כמו צימרים נפלה, ללכת במסלול מתאים.

יהודה נסרדישי: באדום, כן.

בועז סופר: אין שום בעיה.

שי חרמש: למה לא בירוק?

שי חרמש: למה הכל באדום?

שי חרמש: סעיף 7 אומר ש"עסקו מצוי שלא באזור ההכרזה".

שי חרמש: אדם שגר בשדרות, בעל עסק בבאר-שבע, אבל על ביתו של האיש נופל קסאם בשדרות או ברחוב בשדרות והוא לא יכול לצאת למפעל, המפעל בבאר-שבע נפגע כי הוא צריך לנהל אותו – הוא מנהל עבודה, הוא כימאי, הוא מנהל משמרת, הוא בעל המפעל.

שי חרמש: למה מנוע ממנו ללכת במסלול הירוק - מבלי לשגע אותו במסלול האדום – ולהגיש תביעה רק בגלל העובדה שהמפעל נמצא בבאר-שבע?

שי חרמש: הוא לא דורש על המפעל אלא הוא דורש בגין העובדה שהוא גר בשדרות.

שי חרמש: יש לי עוד הרבה הערות, אבל אסיים את דבריי עתה.

2186: חברים, הוזמנו על ידי השלטון המקומי, אבל בכל זאת חשוב שאנחנו מביאים את הדברים שלנו.

2186: ראשית, אנחנו מברכים את רשות המסים על העשייה שעשתה בצפון בתיקון הנזקים, אבל יש מספר נושאים שחשוב שחברי הכנסת ייקחו לתשומת לבם.

2186: יש נישומים ששנה וחצי לא קיבלו בגלל שהלכו במסלול האדום וזה חמור ביותר.

ראובן ריבלין: היום התקנות האלה במידה רבה מתקנות את הבעיה הזאת.

שי חרמש: הן תוחמות ל-60 ימים.

ראובן ריבלין: לא, קודם כל אתה מקבל מקדמה.

ראובן ריבלין: בזה יש התקדמות.

2186: הנושא השני הוא נושא הרשויות המוניציפאליות שגם להן צריך להתייחס כמו כל נישום, בעיקר בתיקונים.

2186: אני יודע שאנחנו כמעלות עד לרגע זה עוד לא סיכמנו.

2186: את כל תיקוני האספלטים, רצו שנשאיר את הכל על מנת שיבואו לראות.

2186: עוד יותר חשוב הוא נושא של ועדת ערר.

2186: אני לא יודע אם יש בתקנות ועדת ערר אבל חייבת להיות ועדת ערר שנישומים יכולים לערער ולקבל את הכסף שהם חושבים שמגיע להם.

אבישי ברוורמן: אין לי הרבה מה להוסיף על הדברים שאמר חבר הכנסת שי חרמש.

אבישי ברוורמן: אני מעריך מאוד גם את בועז סופר וגם את יהודה נסרדישי אבל השאלה, כפי שהוצגה כאן, לגבי אותם מקרים שהולכים במסלול האדום.

אבישי ברוורמן: כל מה שאני יכול לעשות זה לתמוך אם יש עוד דברים שאפשר לשפר, וכדי אנשים שיושבים כאן גם ירגישו יותר טוב וגם יקבלו יותר.

ראובן ריבלין: בידינו לאשר או לא לאשר את המלצות בועז סופר, או לאשר היום את עמדת האוצר.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, הייתי מבקש לשמוע את שגית אפיק.

ראובן ריבלין: כדאי שנשמע גם את אנשי שדרות.

יעקב ליצמן: אני רוצה להתייחס לשני דברים.

יעקב ליצמן: ראשית, לבג"ץ.

יעקב ליצמן: קראתי את דברי הבג"ץ די בעיון.

יעקב ליצמן: אני מבין שבג"ץ אומר לנו בעקיפין שנחליט היום – אני אומר מה שאני הבנתי אחרי שקראתי את הדברים שנאמרו בו, ואגב, אני מוכן לזה, בעיקרון אני חושב שכן צריך להחליט היום – ושנית, הוא אומר שאם לא מחליטים היום, הוא רוצה משהו זמני, אבל הוא מאוד מבקש להחליט.

יעקב ליצמן: בעיקר מדובר בנושא הרטרואקטיבי.

יעקב ליצמן: הנושא הרטרואקטיבי כולל שני דברים.

יעקב ליצמן: להחליט היום גם הם רוצים, רשות המסים והאוצר.

סטס מיסז'ניקוב: כולם רוצים להחליט היום.

ניסן סלומינסקי: השאלה מה.

יעקב ליצמן: אני לא בטוח שכולם רוצים להחליט ועוד מעט אני אסביר.

יעקב ליצמן: בנושא הרטרואקטיבי האוצר חזר בו.

יעקב ליצמן: היה נושא רטרואקטיבי אבל האוצר החליט משום מה – ואני רוצה לומר מילה טובה כי הוועדה היא ועדה רצינית, דנו ואין לי שום ביקורת חלילה על הוועדה – אבל גם מתוך הבג"ץ הבנתי, ואני חייב לומר את דעתי האישית ובגלל זה רציתי גם לשמוע את הצד המשפטי, שצריך לחזור רטרואקטיבי לשנת 2005, על אף שהם חזרו בהם.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם דבר שחבר הכנסת ריבלין יצעק עלי כי אני אומר את זה, אבל בכל-זאת אני אומר.

יעקב ליצמן: אם אנחנו לא נחליט, הם יחליטו.

סטס מיסז'ניקוב: מי זה הם?

קריאה: הבג"ץ.

יעקב ליצמן: אני אומר את זה לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: בג"ץ בצורה מפורשת ביותר, יותר מרומז לנו משהו.

יעקב ליצמן: זה מה שאני אומר.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא בטוח.

קריאה: זה מה שאמר השופט, בפירוש.

יעקב ליצמן: אני חושב כך.

יעקב ליצמן: אני לא אומר את זה בגלל שבג"ץ יחליט כך אלא שאני חושב כך.

יעקב ליצמן: שנית, גם אם לא הייתי חושב כך, בג"ץ היה מחליט כך, ולכן, למה לי לחשוב אחרת?

ניסן סלומינסקי: הבעיה שאז הוא היה צריך להסכים לפסיקה של בג"ץ וזו הבעיה הגדולה.

ראובן ריבלין: יש סבירות גבוהה.

יעקב ליצמן: אם הייתי מה שניסן רוצה לעשות ממני, הייתי אומר שבג"ץ יחליט כך, דווקא הפוך.

יעקב ליצמן: אני חושב שצריך לעשות רטרואקטיבית לשנת 2005.

שלי יחימוביץ': אנחנו נביע תמיכה בבג"ץ.

יעקב ליצמן: אז יש לי בעיה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, זאת הבעיה שלך.

יעקב ליצמן: אני חייב לומר שבג"ץ אמר שההדחה שלי כשרה.

ניסן סלומינסקי: לא השופטים האלו.

יעקב ליצמן: אחד מהם כן.

ראובן ריבלין: ההדחה שלך לא הייתה טובה, אבל הם צדקו.

שלי יחימוביץ': אני אומרת שבמקרה הזה בג"ץ טעה.

יעקב ליצמן: אני חושב שצריך לחתוך היום ולהצביע היום.

יעקב ליצמן: נקודה אחרונה שאני רוצה להעלות.

יעקב ליצמן: קיבלתי מכתב ממפעל – ולא אנקוב בשמו - שטען שהוא הגיש תביעות על 250 אלף שקלים וכולי.

יעקב ליצמן: הוא טוען שקיבל 67 אלף שקלים מתוך ה-250 שהוא תבע.

יעקב ליצמן: המפעל נפגע מקסאם והוא מסביר כל מיני דברים שאני בטוח שיהודה נסרדישי קרא אותם כאשר לדעתי חלקם הגדול של טיעוניו הם טיעונים טובים.

יעקב ליצמן: האם יש מענה לטענות שהוא מעלה?

חזקיה ישראל: שתי נקודות עיקריות.

חזקיה ישראל: אין התייחסות להוצאות מיגון שהן הוצאות הכרחיות לשם הקטנת הנזק, הגנה על העובדים והבטחת המשך הפעילות של העסק.

חזקיה ישראל: לכן אנחנו חושבים שיש להכיר בהוצאות המיגון כהוצאות שניתן בגינן פיצוי.

חזקיה ישראל: הערה שנייה מתייחסת למסלולים הירוקים.

חזקיה ישראל: ההוראה מוציאה מהמסלולים הירוקים עסקים שיש להם סניפים מחוץ לאזור קו העימות ומאפשרת להם רק לפנות למסלול האדום.

חזקיה ישראל: אנחנו חושבים שצריך למצוא דרך, כדי לאפשר לעסקים האלה – אלה עסקים מטבע הדברים שהם יותר גדולים אבל גם יותר מסודרים עם דוחות שמועברים – להגיש גם במסלול הירוק ולא רק במסלול האדום.

ירום אריאב: אתמול היינו עם השר בשדרות.

קריאה: כל העם ראה.

ירום אריאב: בסך הכל שמענו, הדברים נשמעו, אנשים דיברו בדם לבם ואין ספק שהפיצוי שכאן מדובר בו, בטח הוא לא מפצה על הרבה דברים אחרים שעוברים התושבים ובעלי העסקים.

ירום אריאב: אין שום ספק בעניין הזה, אבל בכל זאת יש חשיבות משמעותית במה שמונח היום לפניכם ואני בהחלט ממליץ ומבקש לאשר את זה ולרוץ קדימה.

סטס מיסז'ניקוב: מה זה לרוץ קדימה?

סטס מיסז'ניקוב: לאן?

ירום אריאב: יש כאן בהחלט תשומת לב שגם השר דיבר עליה.

ראובן ריבלין: אדוני המנכ"ל, אתם הקמתם ועדה.

ראובן ריבלין: תאמר לי מדוע לא לקבל את המלצות הוועדה.

ראובן ריבלין: המלצות הוועדה נמצאות גם בפני ועדת הכספים שצריכה לאשר או לדחות את הצעת הממשלה.

ראובן ריבלין: מדוע שלא נאמץ את מסקנות הוועדה שאתם מיניתם?

סטס מיסז'ניקוב: ועדה מקצועית שמדברת על 2005.

ראובן ריבלין: אני מבין שוועדת וינוגרד היה על תנאי והוא לא עמד בתנאי, אבל כאן אני שואל אותך, אתה אדם רציני ולא אדם פוליטי.

ירום אריאב: הייתה התייחסות מקצועית במשרד האוצר להמלצות הוועדה.

ירום אריאב: אתה לא יכול לקחת את הצימוקים ולהשאיר את החלק האחר של העוגה.

ראובן ריבלין: אנחנו מדברים רק על הרטרואקטיביות.

יעקב ליצמן: אם אנחנו כוועדה נחליט על רטרואקטיביות?

ירום אריאב: אני תכף אתייחס לזה.

יעקב ליצמן: האם האוצר מושך או לא?

ירום אריאב: אני תכף אתייחס.

ירום אריאב: אמרתי שהמכלול של ההמלצות של הוועדה, אחרי ניתוח מאוד מעמיק שנעשה במשרד האוצר, הביא אותנו למסקנה שליישם את זה כפי שזה היה, היה לוקח הרבה יותר זמן, הרבה פחות יעיל ובסופו של דבר שכרנו היה יוצא בהפסדנו כי אותם בעלי עסקים שנמצאים כאן לא היו מקבלים את הכסף.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': איך הרטרואקטיביות משפיעה כאן?

ירום אריאב: זה לא רק הרטרואקטיביות אלא מדובר כאן על מכלול שלם.

ראובן ריבלין: אני ממש מתרגש.

ראובן ריבלין: אין בעיה תקציבית בכלל אלא זאת רק בעיה שהם לא יקבלו בזמן.

ראובן ריבלין: אי אפשר לומר דברים שהם אבסורד.

ירום אריאב: אי אפשר גם לא לתת לדבר.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ירום אריאב: השורה התחתונה היא שאני מבקש מכם לאמץ היום אלת מה שמוגש לפניכם, כולל מה שנכלל כאן כרטרואקטיבי, ויש כאן אלמנט רטרואקטיבי שנתלה בעצם בדבר שאפשר להראות אותו, שזה הכרזה על ישוב ספר – וזה התאריך.

ירום אריאב: כל תאריך אחר הוא לא מעוגן בשום דבר שאפשר להגן עליו ואני לא יודע לפרש את הבג"ץ.

קריאה: מי שהכריז הוא שר האוצר.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש לא להפריע למנכ"ל האוצר.

סטס מיסז'ניקוב: פעם שלישית שאתה מתפרץ, וזה לא נהוג בוועדה הזאת.

ירום אריאב: אנחנו שמנו דגש גדול – וזה גם עלה אתמול בדברים גם של שר האוצר וגם של הנהלת האוצר – ללכת ולתת פתרונות מהירים, כולל מקדמות שיכלו להינתן מיד, כולל מצב שבסופו של דבר יש לנו היום מסלולים ותאמינו או לא, למרות שאולי בעיני חלק מהאנשים כאן זה לא ימצא חן, האוצר לא בורח אלא הוא ימשיך להיות כאן באזור.

ירום אריאב: אם אנחנו נראה שצריך לעשות שיפורים כאלה או אחרים בצורת הפיצוי או אם המסלולים עצמם לא עונים, אנחנו בהחלט סיכמנו – ושר האוצר סיכם את זה בצורה הכי ברורה – שנקיים עם הנהלת האוצר ישיבה חודשית בשדרות, עם האנשים, לשמוע את הדברים, לשמוע איך הדברים עובדים ולהגיב בהתאם.

ראובן ריבלין: כבוד המנכ"ל, עלינו מוטלת חובה לאשר או לא לאשר את מה שאתם תקיימו דיון כל חודש אחרי שנאשר אותו.

ירום אריאב: נכון.

ראובן ריבלין: אנחנו במחשבה של סוף מעשה במחשבה תחילה מחויבים לדעת האם אנחנו עושים נכון כאשר אנחנו מאשרים.

ראובן ריבלין: שאל אותך חבר הכנסת ליצמן מה יקרה אם נאשר רטרואקטיבית בהתאם להמלצות ועדת אהרן אליהו.

ראובן ריבלין: אמרתי בועז, אבל אמרו לי אליהו.

ראובן ריבלין: אמרתי בועז כאשר המנכ"ל לא היה כאן, אבל כאשר המנכ"ל כאן אני מפחד לומר בועז מבחינת שלומו של בועז.

שלי יחימוביץ': אם נאשר את התקנות כלשונן ואת עניין הרטרואקטיביות?

ירום אריאב: זה לא מקובל עלינו.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, אתם מושכים את זה.

ירום אריאב: נכון.

יעקב ליצמן: אני בעד.

קריאה: אתה בעד שימשכו.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: הבג"ץ יכריע.

סטס מיסז'ניקוב: אל תבנה על זה.

ראובן ריבלין: אבל נמשיך גם את תוקף הערר.

ראובן ריבלין: נמשיך בתוקף את ההחלטות של אוגוסט.

יעקב ליצמן: ירום, אני מאוד מכבד אותך, אבל אני לא חושב שעד כדי כך צריך להיות.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שאם חברי ועדת הכספים שהם צריכים לאשר את הדברים – אני אפילו לא יודע מה חושבים חבריי, אני לא יודע אם תוכלו לגייס רוב או לא תוכלו לגייס רוב, ואני יוצא מהנחה שכן תוכלו לגייס רוב – אבל בכל אופן אני אומר שאם אנחנו רוצים רטרואקטיבית, אתם לא יכולים לומר לנו לא.

ירום אריאב: חבר הכנסת ליצמן, אני יכול לנסות לשכנע אותך או שאתה כבר החלטת?

יעקב ליצמן: תנסה.

סטס מיסז'ניקוב: לפני שאתה משכנע אותו, יש לי משהו לומר.

סטס מיסז'ניקוב: אותי זה מרתיח בצורה קיצונית ואני אומר לך למה.

סטס מיסז'ניקוב: יושב כאן יהודה נסרדישי שאני מאוד מאוד מכבד אותו ואפילו חושב שהוא חבר.

סטס מיסז'ניקוב: הוא אומר שאנשים צריכים לפני פורים ולפני פסח לקבל את הפיצויים, דהיינו, מגלגלים עכשיו על חברי הוועדה את הסיפור הזה של פורים ופסח שאנשים צריכים להתחיל לקבל פיצויים כאילו אנחנו יוצאים כאן רעים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מגלגל את הכדור בחזרה אליך ואומר שכפי שאנחנו רוצים לאשר ואנחנו רוצים לאשר עם הסתייגויות, כי אתה צודק אבל בוא נחשוב שאנחנו חיים בגן עדן והקסאמים מפסיקים ליפול החל מהיום בכלל.

קריאה: הפסיקו אתמול.

סטס מיסז'ניקוב: נכון.

סטס מיסז'ניקוב: חמאס הפך להיות לאבו-מאזן, אבו-מאזן לחמאס, קסאמים הפסיקו ליפול.

סטס מיסז'ניקוב: אל תיתן להם לשנת 2009 אבל בוא נלך אחורה.

סטס מיסז'ניקוב: קסאמים נפלו ב-2005?

סטס מיסז'ניקוב: תן להם על 2005.

סטס מיסז'ניקוב: זה לפחות בדוק, זה לפחות אנחנו יודעים, תן להם.

סטס מיסז'ניקוב: אל תמשוך את זה כי אחרת אתה פוגע באנשי שדרות ולא אנחנו.

סטס מיסז'ניקוב: למה אני כיושב-ראש ועדה צריך לספוג את הדבר הזה שאני לא נותן להם לפני פורים ולפני פסח ואני פוגע בהם?

סטס מיסז'ניקוב: אל תמשוך.

סטס מיסז'ניקוב: זה מאוד קל לגלגל את זה לפתחה של הוועדה אבל אל תתקוף את זה.

ראובן ריבלין: בג"ץ אמר שהוא מצפה מהוועדה להכריע בנושא.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נכריע ואני מצפה מהאוצר לא למשוך את זה אלא לתת לאנשי שדרות ליהנות מהפיצוי הזה.

יעקב ליצמן: בג"ץ כתב שהוא רוצה עדכון ב-13 למרץ.

קריאה: עוד יומיים.

יעקב ליצמן: סעיף י"א בבג"ץ.

יעקב ליצמן: אם אנחנו נכריע – אם, הכל אם, ואני מניח שיגייסו כאן רוב בהקדם – שבשדרות אנחנו רוצים רטרואקטיבית ל-2005 והאוצר – לדעתי שלא בצדק – ימשוך, אני אומר לכם שזאת תהיה ההחלטה.

יעקב ליצמן: זאת דעתי.

ראובן ריבלין: צריך לציין דבר חשוב.

ראובן ריבלין: תזכרו שאנחנו משיבים בעתירה שהוגשה על ידי האזרחים.

ראובן ריבלין: אנחנו משיבים ואפילו הוצגנו באופן פעיל.

ניסן סלומינסקי: אפשר שהמנכ"ל יסביר לנו למה הוא לא מוכן לרטרואקטיביות של 2005?

יעקב ליצמן: כמה כסף?

שי חרמש: לפי יהודה זה לא כסף.

ניסן סלומינסקי: לא מדובר על השוואה.

ניסן סלומינסקי: אין לו בעיה עם ההשוואה אלא מדובר על כך שהוא יתחיל רטרואקטיבית.

ירום אריאב: חבר הכנסת ליצמן, בסופו של דבר ישבנו ובחנו, וכמו שאתה מכיר אותי, אנחנו לא עושים דברים סתם.

ירום אריאב: יכולנו לומר בלי רטרואקטיביות בכלל כי רטרואקטיביות, כל רטרואקטיביות יש אתה בעייתיות מסוימת כי אתה שואל את עצמך למה מכאן, למה דווקא מהעיתוי הזה.

ירום אריאב: כאשר בחנו את הדברים, וזה נכון שהייתה טיוטה מסוימת שנכתב נובמבר 2005 או מה שנאמר, אבל זה היה כרוך בהרבה מאוד בדיקות נוספות לגבי המצב הביטחוני ומי יעיד על המצב הביטחוני שהיה באותו זמן.

ירום אריאב: בסופו של דבר אנחנו היינו חייבים להיאחז באיזשהו עוגן.

ירום אריאב: אני לא מכיר החלטה שבאה ואומרת שנחליט כי זה יותר נחמד, כי 2005 יותר טוב מ-2006.

ניסן סלומינסקי: זו הבעיה היחידה?

ראובן ריבלין: חברים, אתם משחקים לידיו.

ראובן ריבלין: למה לא תאריך זה ותאריך זה?

ראובן ריבלין: אנחנו מדברים על מצב עובדתי.

ניסן סלומינסקי: יודעים את זה, אבל בואו נראה אם זו הבעיה היחידה שלו ואז נתמודד אתה.

ירום אריאב: יש כאן סיפור שלם של גם השלכות תקציביות, גם השלכות רוחב וגם השלכות של עוגן.

ירום אריאב: ב-16 במאי 2007 הוכרז מצב מיוחד על ידי שר הביטחון וזה העוגן.

שי חרמש: אחרי שירו חמש שנים קסאמים.

ירום אריאב: אם כן, למה 2005 ולמה לא 2001?

שי חרמש: בוא ניקח את נקודת היציאה של ההתנתקות.

ניסן סלומינסקי: התאריך הכי טראומתי היה תאריך ההתנתקות.

ניסן סלומינסקי: רק מי שעצם עיניים לא הבין שאז זה מתחיל.

שי חרמש: לא מוכן.

ניסן סלומינסקי: זאת המציאות.

ניסן סלומינסקי: היה ברור ששדרות נחשפת, וזה קרה.

ניסן סלומינסקי: אם כן, יש תאריך.

סטס מיסז'ניקוב: זאת לא גחמה שלנו להכיר מ-2005.

סטס מיסז'ניקוב: הייתה ועדה מקצועית במשרד האוצר שהמליצה על כך.

ניסן סלומינסקי: התאריך גם נראה הגיוני.

ירום אריאב: אתה לוקח חלק מסוים מתוך הוועדה.

ירום אריאב: הוועדה כשהיא קבעה את הדבר הזה, היא כרכה אותו בשורה שלמה של מבחנים שהיו צריכים להיות.

ירום אריאב: בא שר האוצר ואמר שהוא רוצה לפשט את כל הדבר הזה ולבצע את זה.

ירום אריאב: אני רוצה עוד נקודה לגבי כל הנושא הזה של כמה בודקים ואיך בודקים.

ירום אריאב: אם יש החלטה לחלק לכל תושבי שדרות כספומטים עם מספר סודי, זאת ההחלטה.

ירום אריאב: אבל כאשר אנחנו באים כמערכת ציבורית מתוך כוונה לעזור לתושבים, מתוך כוונה שהתושבים יקבלו מהר ככל האפשר, חובתנו בסופו של דבר לעמוד ולוודא שהדברים יתבצעו על פי דין, על פי חוק ועל פי בדיקות.

ירום אריאב: אנחנו רוצים שזה יהיה מהיר ככל האפשר, כולל הנושא הזה של מקדמות, כולל ללכת לבית הלל בכל אפשרות שניתן לעשות זאת ואנחנו הולכים לוודא את זה באופן אישי.

ירום אריאב: כמו שאמרתי, אנחנו צריכים בעסק הזה לצאת לדרך.

ירום אריאב: לצאת לדרך זה אומר קחו את מה שמונח פה בפניכם.

ירום אריאב: מדובר פה כן על רטרואקטיביות.

ירום אריאב: יש פה אלמנט רטרואקטיבי.

סטס מיסז'ניקוב: איזה למשל?

סטס מיסז'ניקוב: מאי 2006?

ירום אריאב: כן.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו אישרנו את זה.

סטס מיסז'ניקוב: זה אושר ביולי.

ניסן סלומינסקי: הם הוסיפו את המסלולים הירוקים.

ירום אריאב: לא אישרת את זה.

ראובן ריבלין: זה מזכיר לי שהיו מזלזלים ביכולות של חברי הכנסת להפעיל שיקול דעת.

ירום אריאב: אני האחרון שאעשה את זה.

ראובן ריבלין: אני מכבד אותך מאוד.

ראובן ריבלין: יש כאן איזשהו דבר שלא מתיישב עם השכל הישר.

ירום אריאב: אני בהחלט מודה כאן שלקח לנו יותר מדיי זמן להגיע למה שהגענו.

ירום אריאב: אני חושב שהיינו צריכים להגיע לזה לפני כן, אבל כאשר זה כבר פה, אנחנו חייבים לצאת לדרך כדי שאנשים יתחילו לקבל את המקדמות.

ירום אריאב: אנחנו נמצאים כאן כדי שאם יהיו תיקונים, אנחנו נבוא אליכם לוועדה כדי להראות שאלה הן המסקנות שלנו וכאן הדברים שצריכים להיות.

סטס מיסז'ניקוב: אף אחד דרך אגב לא האשים אותך שלקח לך הרבה זמן, אבל ברגע שאתה אומר שלקח לך הרבה זמן ואתה עכשיו מזרז אותנו, אתה אומר שלוועדה אין בכלל שיקול דעת לעשות פה איזשהו פיין טיונינג לגבי התקנות.

ראובן ריבלין: פעם היה ילד בירושלים שהיה דוחף את הסבתא במדרגות ושואל אותה למה היא רצה.

מרינה סולודקין: שמעתי דבר שלא כל כך הבנתי, השוואה של תושבי שדרות לכספומטים.

אסנת נעים: אני רוצה להסביר לך למה הוא התכוון.

אסנת נעים: הוא חושב שרודפי הבצע האלה רוצים כסף וכל הזמן רוצים כסף, אז שלא נחשוב לרגע שנקבל כספומטים.

קריאה: יש בזה לגלוג.

ירום אריאב: אם את חושבת שיש בזה לגלוג, תני לי בבקשה לתקן את הדברים.

ירום אריאב: אני את תושבי שדרות מכבד, בא אליהם וגם מנסה לעזור להם.

ירום אריאב: אל תאמרי לי שאני מזלזל.

ירום אריאב: אמרתי דבר אחד פשוט.

ירום אריאב: אנחנו כמערכת ציבורית צריכים, כאשר באים ונותנים פיצויים, לעבוד לפי קריטריונים.

ירום אריאב: זאת הייתה הכוונה שלי.

ירום אריאב: אין פה שום זלזול ושום רמז לזלזול כי אני בוודאי לא מתכוון.

מרינה סולודקין: לכן ביררתי.

ירום אריאב: ולכן הבהרתי.

מרינה סולודקין: אמרתי שמה ששמעתי, לא אהבתי ויש לי זכות לא לאהוב את זה.

יוסף פנחס כהן: שלום לכם, אני יוסי פנחס כהן, גם דובר העירייה בשדרות אבל גם אחד היוזמים של העתירה שנמצאת כאן ועלתה לדיון.

יוסף פנחס כהן: עם כל הכבוד, ויש לי הרבה כבוד לחברי הכנסת כמובן ולמנכ"ל האוצר בעיקר, ולעבודה הרבה שעשו כאן, אבל יש כאן אי-דיוקים בעובדות שהוצגו בפני חברי הוועדה וכדאי לדעת אותם.

יוסף פנחס כהן: עם כל הכבוד ליהודה, ואני מעריך אותו מאוד, אני רוצה להזכיר לכולם את העשייה הגדולה של ועדת הכספים בראשותו של היושב-ראש כאשר התכנסנו לא פעם, כי מי שכאן יושב, זר יחשוב שזה הדיון הראשון.

יוסף פנחס כהן: באנו לכאן ופתאום מדברים על רטרואקטיביות וכולי.

יוסף פנחס כהן: אני מזכיר לחברי ועדת הכספים והיושב-ראש הזכיר את זה קודם, עוד באולם הישן ישבנו שעות על גבי שעות על המצב של שדרות.

יוסף פנחס כהן: הייתה אפילו חקיקה של חבר הכנסת חרמש וחברי כנסת אחרים, 80 חברי כנסת שחתמו ביחד לקדם חוק, לעשות הרבה דברים כי הייתה אוזלת יד מצד האוצר בכל הקשור לתיקון החוק כפי שהיום מובא לוועדת הכספים.

יוסף פנחס כהן: החקיקה הזאת לא התקדמה כי באו ואמרו לאורך כל הדרך שהנה אנחנו עושים.

סטס מיסז'ניקוב: לא, החקיקה התקדמה.

סטס מיסז'ניקוב: רק אתמול אישרנו לשנת 2008 את התקנות של פטור מארנונה.

יוסף פנחס כהן: אני אחזור לעניין של הפיצויים.

יוסף פנחס כהן: בחודש מאי 2007, ואלה העובדות הנכונות, המצב הביטחוני בשדרות הוא מאוד נהיר וברור.

יוסף פנחס כהן: מי שיש לו אי הבנה בעניין הזה, אנחנו נשמח לסייע לו.

יוסף פנחס כהן: הקסאם הראשון נפל באפריל 2001.

יוסף פנחס כהן: רק בשנת 2004, ביוני 2004, נהרגו לראשונה שני אנשים מקסאם.

יוסף פנחס כהן: רק במאי-יוני 2007, בעקבות הלחץ הכבד של ועדת הכספים והיושב-ראש, ואחרי שהופענו ודיברנו וזעקנו מדם לבנו כמו היום, אדוני המנכ"ל, רק אז באה הממשלה, ומה הבשורה שנתנה לתושבי שדרות?

יוסף פנחס כהן: שבועיים של פיצויים.

יוסף פנחס כהן: שכחתם.

יוסף פנחס כהן: שבועיים בלבד של פיצויים.

יוסף פנחס כהן: אפילו לא חשבו להשוות אותנו לצפון, לחודש.

יוסף פנחס כהן: אפילו לא חשבו להשוות אותנו למסלול הירוק שהיה בצפון.

יוסף פנחס כהן: שבועיים פיצויים עם מסלול אדום.

יוסף פנחס כהן: באנו לכאן, זעקנו את הזעקה, אמרנו שיש אפליה, אתם מפלים אותנו, זה לא בסדר, למה אנחנו מסלול אדום ובצפון מסלול ירוק, והרי הפרוטוקול כתוב כאן ואפשר לשלוף ולקרוא בו.

יוסף פנחס כהן: אם יש בעיה, נשלוף אותו מהעתירה לבג"ץ וניתן לכם לעיין בו.

יוסף פנחס כהן: אז אמרו לנו שמצאו פתרון, ייתנו לנו אורכה של עוד שלושה חודשים ועוד אקמול ועוד חודשיים ועוד חודש, וכולם עושים לנו טובות ואנחנו מחכים ומחכים.

יוסף פנחס כהן: נואשנו מלחכות.

יוסף פנחס כהן: יזמנו עתירה לבג"ץ.

יוסף פנחס כהן: פנינו לבג"ץ רק אחרי שמיצינו את כל ההליכים, כולל מול ועדת הכספים, ויושבת כאן עורכת-הדין שהופיעה בדיון והייתה בדיון הראשון גם עורכת-הדין אלשטיין והיו כולם, ושמעו כולם את הכל.

יוסף פנחס כהן: גם בג"ץ לא מיהר למתוח ביקורת.

יוסף פנחס כהן: הוא מתח ביקורת רק אחרי שגם הוא איבד את הסבלנות לאור עמדת המדינה שהוצגה בפניו לאורך כל החודשים האלה.

יוסף פנחס כהן: האמת חייבת להיאמר.

יוסף פנחס כהן: מה היה בבג"ץ.

יוסף פנחס כהן: באו מהר לבג"ץ, קודם כל לא אמרו לכם, אלא נתנו לכם רק את ההחלטה האחרונה, אבל יש פה החלטה קודמת מיולי 2007.

יוסף פנחס כהן: תקראו אותה.

יוסף פנחס כהן: כבר ביולי 2007 לא מצא חן בעיני הבג"ץ כל הסיפורים והסחבת והוועדות.

יוסף פנחס כהן: אז באה המדינה ואמרה שהיא הקימה ועדה, תמתינו, הכל ייפתר.

יוסף פנחס כהן: המדינה אמרה שהיא הקימה ועדה מקצועית שתיתן את כל הפתרונות.

יוסף פנחס כהן: אומר בג"ץ, בסדר, למה הוועדה הזאת לא זזה?

יוסף פנחס כהן: אמרו לו, עד אוגוסט היא תסיים.

יוסף פנחס כהן: דרשנו להיות חלק מהוועדה, אמרו לנו לא, אתם לא יכולים להיות בוועדה, אנחנו נעשה לכם טובה ואתם תשמיעו את הטענות בוועדה.

יוסף פנחס כהן: באנו, השמענו טענות במשך יום שלם, היה בועז, היה נציג פיקוד העורף, היו כולם, היו היועצים המשפטיים, ישבו בוועדה גם יועצים משפטיים מרשות המסים, מהאוצר, ממשרד הביטחון, כולם היו.

יוסף פנחס כהן: הצגנו בוועדה נתונים על קסאמים, הצגנו בוועדה נתונים על הרוגים, הצגנו בוועדה נתונים על פצועים, הצגנו הכל בוועדה.

יוסף פנחס כהן: אמרו לנו בדיון אחרי כן, אחרי שבג"ץ לחץ את הוועדה לסיים סוף סוף את העבודה, כי גם הוועדה לא עמדה בלוח הזמנים – היא הייתה צריכה להגיש המלצות בנובמבר אבל הגענו לינואר ואין כלום.

יוסף פנחס כהן: בא בג"ץ ושוב צועק ואומר שיסיימו את העבודה.

יוסף פנחס כהן: באים לבג"ץ, מצהירים בפני הבג"ץ, לפני החלטה, אומרים לו שהוועדה סיימה, יש המלצות חיוביות.

יוסף פנחס כהן: מה ההמלצות החיוביות שואל השופט, אומרים לו יש פיצוי רטרואקטיבי.

יוסף פנחס כהן: לא 2004 כמו שדרשו העותרים אלא 2005.

יוסף פנחס כהן: אמרנו, אתם יודעים מה, בהכנעה, מקבלים את זה, מוותרים על 2004.

יוסף פנחס כהן: אנחנו מסכימים ל-2005.

יוסף פנחס כהן: אומרים השופטים אין בעיה, תמתינו רק עשרים ימים כדי שהשר ילמד את ההמלצות.

יוסף פנחס כהן: אמרנו שייתנו לנו את ההמלצות, אבל לא, זה סודי, אי אפשר לתת לכם את ההמלצות.

יוסף פנחס כהן: זועקים גם על זה, בג"ץ אומר שייתנו לשר לקרוא את ההמלצות, ודאי הוא ייתן לכם לאחר מכן לעיין בהמלצות.

יוסף פנחס כהן: נתנו לשר, שמענו את הכל, הפגנו מול הבית של השר, הכל עשינו, ואז באים לבג"ץ עם עמדה לקראת דיון שהיה בדיון האחרון ואומרים לו כבוד בג"ץ, השר החליט לא לאמץ את ההמלצה הזאת, הוא החליט לאמץ את הכל.

יוסף פנחס כהן: זה לא כמו שהמנכ"ל הציג כאן.

יוסף פנחס כהן: אנחנו לא מבקשים לא לאמץ את ההמלצות אלא אנחנו מבקשים לאמץ את ההמלצות בתיקונים שחבר הכנסת חרמש דיבר עליהם ובתיקונים שעורך-דין רמי אריה הציג ובנתונים שכולם הציגו.

יוסף פנחס כהן: אנחנו מבקשים דבר אחד מהותי והוא לא להתעלם מהמלצה של צוות מקצועי ולא לשחק אותה ולומר שאנחנו לא יודעים איזה נתונים יש ולא יודעים על סמך מה.

יוסף פנחס כהן: יודעים הכל.

יוסף פנחס כהן: דרך אגב, בניגוד למה שנאמר כאן, בכל התקופה שלא נכללת בהמלצות נהרגו יותר אנשים מאשר לאחרונה.

יוסף פנחס כהן: יש עשרה הרוגים מקסאמים מאפריל 2004 ועד היום, רוב ההרוגים ורוב הקסאמים היו בשנים 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006.

יוסף פנחס כהן: לבוא היום ולהציג בפני הוועדה איזה מסע אימים כזה, שאם לא תאשרו את זה כמו שהוא, אז בעצם הם ייפגעו – אנחנו לא ניפגע.

יוסף פנחס כהן: הבג"ץ נתן את דעתו גם לאפשרות שהוועדה תדחה את התקנות.

יוסף פנחס כהן: בג"ץ אמר שתהיינה הוראות שעה שייתנו פתרון במקרה שהוועדה לא תאשר את ההמלצות כמו שהן.

יוסף פנחס כהן: אני כאחד העותרים בבג"ץ הזה, כאחד שמוביל את המהלך יחד עם עורך-דין רמי אריה, מבין את המצוקה בה אתם נמצאים כרגע.

יוסף פנחס כהן: מצד אחד האוצר אומר לכם כזה ראה וקדש, מצד שני האוצר אומר שאם תאשרו רטרואקטיבית, אנחנו נמשוך חזרה את התקנות.

יוסף פנחס כהן: אני מוכן על דעת בעלי העסקים שנמצאים כאן לקבל גם נוסחת פיצוי לכל התקופה רטרואקטיבית מיידית בדמות של מקדמה רצינית ומשמעותית לכל בעלי העסקים באזור עוטף עזה ובשדרות, שתקבעו אותה כאן, מיידית, היום.

יוסף פנחס כהן: בבקשה, תציעו מה הפיצוי שאתם חושבים שראוי לתת לסך הכל 740 עוסקים מורשים.

קריאה: אין לנו את הכלים לזה.

סטס מיסז'ניקוב: זאת הצעה לא רצינית.

יוסף פנחס כהן: אני מבקש לאשר את הפיצוי הרטרואקטיבי כפי שקבעה הוועדה המקצועית.

סטס מיסז'ניקוב: אני עושה הפסקה חמש דקות.

סטס מיסז'ניקוב: נתכנס יחד עם המנכ"ל ועם יהודה נסרדישי אצלי בחדר.

שי חרמש: אנחנו מחדשים את הישיבה.

שי חרמש: אנחנו ממשיכים את הדיון עם אנשי שדרות ונותנים זכות דיבור לכולם.

שי חרמש: מחר בשעה 8:30 בבוקר נפגשים לצורך הצבעה.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך אדוני ממלא מקום יושב-ראש הוועדה חד משמעית שאם יצביעו מחר אנשים אשר לא השתתפו בדיון ולא גיבשו עמדה כתוצאה מכל מהלך הדברים שהובא בפניהם, אני אמחה על ההצבעה ואודיע לפרוטוקול שההצבעה הזאת לא שרירה, לא קיימת, לא סבירה ובשום פנים ואופן לא יכולה להתקבל.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שהדיון ייערך במוטב אחד ויוצבע במוטב אחר.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שהואיל והבג"ץ בא וסמך על ועדת הכספים שהיא תשקול שיקול בוחן ומעמיק לגבי התוצאה, האפשרות שמי שיצביע יהיו אנשים שלא השתתפו בדיון, הוא בלתי מתקבל על הדעת בעליל.

ראובן ריבלין: את הדברים האלה אמרתי לפרוטוקול.

יעקב ליצמן: אני רוצה לציין כאן, וזה חשוב לציין בפרוטוקול, שלא שמעתי מאף חבר כנסת כאן שמשתתף בדיון שהוא מסתייג מהנושא הרטרואקטיבי לשנת 2005.

יעקב ליצמן: חייבים לציין את זה לפרוטוקול.

יעקב ליצמן: כולם בלי יוצא מן הכלל תמכו בזה.

יעקב ליצמן: כולנו תמכנו כאן ברטרואקטיביות.

יעקב ליצמן: לא משנה אם יהיה לזה מחר רוב או לא יהיה לזה רוב.

יעקב ליצמן: כאן זאת לא פוליטיקה.

יעקב ליצמן: אנחנו מודיעים כאן לפרוטוקול שאנחנו עומדים על כך שתהיה רטרואקטיביות לשנת 2005.

שי חרמש: אני מודה לחברי הכנסת.

שי חרמש: אנשי שדרות, בבקשה.

אסנת נעים: לי יש אולם אירועים.

אסנת נעים: הייתי שמחה אם אדון סופר היה יושב ומקשיב לי.

שי חרמש: הוא יהיה כאן והוא יקשיב.

אסנת נעים: אתמול שר האוצר היה אצלנו בשדרות.

אסנת נעים: אני העליתי בפנינו את כל הבעיות.

אסנת נעים: סיפרתי לו על התוכנית שהוגשה לו ומה שקיבלנו מהשופט בבית המשפט, כאשר סופר מחזק אותו ואומר ששר האוצר בדק רטרואקטיבית ואמר שהם לא רואים לנכון שאנחנו זכאים לקבל את הפיצוי.

אסנת נעים: אמרתי לו שיאמר ליוסף שאיבד בשנה שעברה את אבא שלו ולא זכה לעשות אתו בר-מצווה, בוא תגיד לו שאולי בשנה שעברה לא הייתה מלחמה.

אסנת נעים: בוא תגיד לילד שנקטעה לו הרגל בשנה שעברה שלא היינו במלחמה.

אסנת נעים: אמרתי את זה לשר האוצר.

אסנת נעים: אמרתי לו שתושבי שדרות סוג ב', אבל קח את הבחור מתל-אביב, ערן יושר, המשיך לעבוד בשדרות, הגיע עם הרכב שלו, קסאם נפל עליו, הרג אותו והשאיר אישה אלמנה ויתומים, שיאמר לה שלא היינו במלחמה.

אסנת נעים: אם אתה כל כך לחץ, בוא אני אקח אותך לבית העלמין שלנו בשדרות ונעשה שם סיבוב.

אסנת נעים: אם אתה עוד רוצה, בוא אני אראה לך את כל הבתים שנהרסו לנו.

אסנת נעים: לא נעים לו לשמוע את זה.

אסנת נעים: הוא הולך.

אסנת נעים: קשה לו לעמוד בזה.

ראובן ריבלין: הוא פסק מה שהוא צריך לפסוק.

ראובן ריבלין: הוא שמע אותך.

אסנת נעים: תכף אני אסביר לך למה חשוב לי שהוא ישמע.

אסנת נעים: באיזשהו שלב כאשר שר האוצר היה צריך לחזור, ישב לידו אדון יהודה מרשות המסים, ואני מעלה בפניו את הטענות ושר האוצר בהלם לא מבין על מה מדובר.

אסנת נעים: מאיפה באת לי, הוא אומר לי.

אסנת נעים: אז הוא דופק על השולחן, שר האוצר, ואומר ליהודה נסרדישי: אתה משקר להם.

אסנת נעים: תגיד להם את האמת – הוא אומר ליהודה.

אסנת נעים: אתה משקר לתושבי שדרות.

אסנת נעים: הוא אומר לו, אתה הבאת לי תוכנית?

אסנת נעים: הוא אומר לי שהם הביאו לו טיוטה.

אסנת נעים: שר האוצר אומר.

אסנת נעים: אם אתם רוצים, זה מוקלט אצלי.

אסנת נעים: אמנם לא היו צלמים אבל אצלי הכל מוקלט.

אסנת נעים: אומר לי שר האוצר ואומר לי: תשמעי אסנת, בואי אני אספר לך, הם הביאו לי טיוטה ואני אגיד לך שני דברים שמופיעים בטיוטה: האחד, הם ביקשו ממנו לבדוק את כל יישובי הספר בארץ ולהחליט אם מורידים ישוב או לא מורידים ישוב, אם כן מגיע לו או לא מגיע לו.

שי חרמש: אבל הפרידו.

אסנת נעים: ההמלצה הנוספת בטיוטה – טיוטה שאותה לא רצו שנראה – שם אמרו לו שנשב ונספור את הקסאמים שנפלו בכל חודש רטרואקטיבית שנים לאחור.

אסנת נעים: צועק שר האוצר ואומר: חבר'ה, אתם מוציאים אותי לא טוב שאתם בכלל לא הבאתם לי נתונים כי חצי מהנתונים אני לא יודע.

אסנת נעים: זה מה שהוא אמר.

אסנת נעים: אלה מלים שלו.

אסנת נעים: הוא אמר שהוא לא ידוע מה מדובר, לא העלי את זה בפני, אני אפילו לא ידעתי את הדברים האלה.

אסנת נעים: אני אומרת שאדון סופר ועורכי-הדין שלו הופיעו בבית המשפט, הם עמדו מול בית המשפט העליון.

יעקב ליצמן: זה לא הוגן מה שאת עושה ואני חייב להעיר לך.

יעקב ליצמן: היות שאני אתכם, מותר לי להעיר לך.

יעקב ליצמן: סופר הוא בן אדם יקר, בן אדם רציני, בן אדם אמיתי.

יעקב ליצמן: הוא לא שקרן והוא לא עובד על אף אחד.

יעקב ליצמן: הוא אומר לנו את האמת כאן.

שי חרמש: גם כאשר לא נוח לשמוע.

ניסן סלומינסקי: לטוב ולרע.

יעקב ליצמן: הוא לא נוכח כאן.

יעקב ליצמן: אתם לא מכירים אותו.

יעקב ליצמן: אנחנו כחברי כנסת מאוד מעריכים אותו.

אסנת נעים: אני מדברת על השליחות של סופר.

אסנת נעים: אני מתקנת את עצמי.

אסנת נעים: אני פונה לסופר השליח.

חיים כץ: שר האוצר תמים.

חיים כץ: הוא שמע את זה פעם ראשונה.

אסנת נעים: אני אומרת שסופר שהוא הנציג של הממשלה ועורכי-הדין שלו עומדים ואין מילה אחרת, גם אם אני ארצה להיות טובה, מנומסת ונחמדה, הם עומדים ומשקרים לבית המשפט.

שי חרמש: בואי ניזהר בטרמינולוגיה.

אסנת נעים: למי אני בדיוק צריכה להאמין?

אסנת נעים: אני יושבת כאן ואני רוצה שתסבירו לי.

אסנת נעים: אני אתן לכם עוד דוגמה.

אסנת נעים: אני שולחת לסופר מכתב וכתבתי לו שיהודה יודע שהאולמות נפלו.

אסנת נעים: האולמות לא נכנסים לשלושת המסלולים.

אסנת נעים: הוא אומר לי, אנחנו צריכים לשבת, יש לנו בעיה עם האולמות.

אסנת נעים: אני כותבת לסופר מכתב דרך שי והוא אומר לשי שהם יכולים ללכת במסלול הירוק.

אסנת נעים: אמרתי לשי שאנחנו לא במסלול הירוק, אבל סופר אמר לי שאני במסלול הירוק.

אסנת נעים: תקשיב, אני כבר מטורפת.

אסנת נעים: שתיתי עשרה כדורי הרגעה היום.

אסנת נעים: אני מגיעה לכאן ואני כבר לא יודעת ממי אני מפחדת, מהשקט שאני יודעת שעומד לבוא בום אחרי כן, ומי כמוך יודע שהשקט הזה הוא הכי מפחיד ולפעמים אני כבר מעדיפה שייפלו עלי קסאמים.

אסנת נעים: הוא משקר או הוא משקר?

אסנת נעים: למי אני מאמינה?

אסנת נעים: אני יושבת כאן ואין לי למי להאמין.

אסנת נעים: אז הוא בא ואומר משהו אחד, הוא אומר משהו אחר, הוא טוען משהו אחר, אין תיאומים באמת.

אסנת נעים: הוא טוען שיהודה משקר אותנו ואמר לנו דברי שקר.

שי חרמש: לא נפגע באנשים.

אסנת נעים: אתה יודע כמה שנים הם פוגעים בי?

אסנת נעים: איפה שבעה חודשים שלא שילמו לי?

אסנת נעים: אתה דואג לו? על מה?

אסנת נעים: ואני עליתי כל שבוע לבית המשפט, עזבתי ילדים חולים.

אסנת נעים: אני חולה עם דלקת גרון ודלקת ריאות עליתי לבית המשפט, עזבתי את כל הילדים שלי ועליתי בימים הכי קשים של הקסאמים, ישבתי שם ודאגתי לילדים.

אסנת נעים: אתה עכשיו דואג אם פגעתי בו?

אסנת נעים: אבל בי מותר לפגוע?

אסנת נעים: משפילים אותי שבעה חודשים עד עפר, משקרים לי ועכשיו אתה אומר לי שאני צריכה לשמור על הכבוד שלהם.

אסנת נעים: של מי?

רמי אריה: אני מייצג כשליח ציבור את בעלי העסקים בשדרות.

רמי אריה: אנחנו צריכים לאשר כאן תקנות.

רמי אריה: בסופו של דבר התקנות נותנות מסגרת והתקנות האלה אך ורק מאפשרות לאנשים להגיש תביעות.

רמי אריה: כלומר, התביעות האלה בסופו של דבר ייבדקו על ידי מי שצריך לבדוק אותן והוא יקבע כמה מגיע פיצוי ולא מגיע פיצוי.

רמי אריה: אומרים לנו שאתם לא יכולים להגיש תביעות או בעצם הזכות שהייתה לכם להגיש תביעות התחילה ב-16 במאי 2007 ונגמרה ב-4 באוגוסט 2007.

רמי אריה: שמונה חודשים בעלי העסקים בשדרות לא מסוגלים להגיש תביעות, לא מסוגלים לקבל נזקים.

רמי אריה: שמונה חודשים והממשלה ושר האוצר, שהיה צריך להביא לכאן תקנות כדי לאפשר את המשך הוראת השעה של אותם חודשיים וחצי, לא עשו כלום.

רמי אריה: עכשיו הם מכתיבים לנו בצורה מאוד ברורה ואומרים או שתאשרו את התקנות כפי שהן או שהם לא יקבלו וזה על אחריותכם.

רמי אריה: אנחנו כבר למודי ניסיון.

רמי אריה: כאשר אישרנו במאי, אמרו לנו שנדון רטרואקטיבית – לא דובים ולא יער.

רמי אריה: כאשר אישרנו לאחר מכן הארכה לעוד חודשיים – לא דובים ולא יער לגבי רטרואקטיבית, וכאשר כבר לא הביאו לנו תקנות כדי להמשיך אותן – שמונה חודשים בעלי העסקים לא מקבלים כלום למרות קיומו של חוק מס רכוש.

רמי אריה: הבקשה שלנו.

רמי אריה: אני הייתי בדיון יחד עם עשרים בעלי עסקים, יחד עם פנחס כהן, לפני הוועדה, ועדת אליהו שמונתה על ידי שר האוצר.

רמי אריה: ישבנו, הצגנו את נפילות הקסאמים.

רמי אריה: לא השערות, לא נימוקי רוחב, לא נימוקי עוגן ולא נימוקים אחרים.

רמי אריה: יש דוח קסאמים מסודר, נפילה נפילה, ממוספר ומסודר, רואים אותם בדיוק בעיניים.

רמי אריה: אנחנו אומרים שממתי שנפלו הקסאמים, תנו לנו את האפשרות להגיש תביעה.

רמי אריה: להגיש ועוד לא לקבל.

רמי אריה: עוד לא תבדקו אותי אחר כך על מה הגשתי ועל מה לא הגשתי ולפי איזה מחזור קיבלתי אבל תנו לי את האפשרות להגיש תביעה.

רמי אריה: גם את זה לא נותנים לי.

רמי אריה: כל מה שאנחנו מבקשים כרגע ממשרד האוצר אלה לא הסדרי ביניים.

רמי אריה: למדנו כבר שכאשר יש הסדרי ביניים, הם הפכו להיות הסדרים קבועים.

רמי אריה: אנחנו רוצים הסדר קבוע שמאפשר להגיש תביעות.

רמי אריה: אם הוועדה החליטה מנובמבר 2005, למרות שלפי דוח הקסאמים הם התחילו ליפול בצורה מואצת משנת 2004, שזה יהיה מנובמבר 2005.

רמי אריה: איזו מין טענה זאת, בכלל לא הגיונית, שבאה ואומרת – ואומרים את זה גם בבג"ץ ואומרים את זה כאן – ששר האוצר קבע את שדרות ועוטף עזה כישוב ספר, כאזור ספר, ממאי 2007 ולכן אנחנו נותנים ממאי 2007?

רמי אריה: האם זה עניין של ברומו של עולם הקביעה הזאת של אזור ספר?

רמי אריה: או שאותו שר אוצר שקבע יכול גם לקבוע אחרת?

רמי אריה: מה שהוא קבע איננו תורה מסיני.

יהודה נסרדישי: אתה שוכח שתי עובדות.

יהודה נסרדישי: ב-16 במאי לא אני, אלוף פיקוד העורף הכריז על שדרות ועוטף עזה כמצב מיוחד ואז גם הכריזו על ישוב ספר.

יהודה נסרדישי: אלה הם התנאים שמאפשרים לי לשלם פיצוי עקיף.

יהודה נסרדישי: זה לא סתם התאריך הזה.

רמי אריה: לא, בהוראת השעה נאמר שלא נדרש הוראות כוחות הביטחון.

יהודה נסרדישי: מצב מיוחד בעורף.

יהודה נסרדישי: יש לי את המכתב.

יהודה נסרדישי: הוא הופסק ב-4 באוגוסט.

רמי אריה: אתה יודע כמה קסאמים נפלו ב-16 במאי?

יהודה נסרדישי: אני יודע.

רמי אריה: אני אומר לך.

יעקב ליצמן: הרי הבג"ץ אומר אחרת ממה שאתה אמר.

יעקב ליצמן: בג"ץ אומר שהוא בטוח שבוועדת הכספים אנחנו נדון על הרטרואקטיביות.

יהודה נסרדישי: זה העוגן שלי.

ראובן ריבלין: מה שסופר אומר שגם אם תיפול עלינו פצצה גדולה, זאת לא תהיה מלחמה עד שהממשלה לא תכריז מצב מלחמה.

ראובן ריבלין: הוא אומר לך שהעוגן שלו הוא הכרזת המצב.

שי חרמש: אני מבקש חוות דעת של היועצת המשפטית.

שי חרמש: מה גובר על מה, הכרזת שר הביטחון מה-16 במאי שכמי שגר שם אני יכול לומר שהתאריך הוא מספר מספר טלפונים.

שי חרמש: אפשר להכריז גם על ה-14 במאי בשעה 7 בבוקר וזה יהיה בדיוק אותו הדבר.

שי חרמש: היות שנמצא כאן דוברו של ראש עיריית שדרות, אני מוכרח לתת נזיפה קטנה לשדרות לדורותיה.

שי חרמש: לא יעלה על הדעת ש-50 שנים קברניטיה לא דאגו לדבר טריביאלי שדאגו מיד מרדכי ועד כרם שלום, שהאזור הזה יהיה אזור ספר משנת 1952.

שי חרמש: איך אני קם בבוקר ב-16 במאי 2006 בכנסת, מסתכל על הרשימה ומגיש הצעת חוק שלי – שלא היה צורך כי בינתיים הכריזו – שבאה להכריז על שדרות כיישוב ספר.

שגית אפיק: בג"ץ התייחס לשני עניינים.

שגית אפיק: לעניין הרטרואקטיביות הוא באמת השאיר את השאלה הזאת לפתחה של הוועדה והוא ביקש מהוועדה - והטיל את האחריות לפתחכם – לקבל החלטה בנושא.

ראובן ריבלין: בג"ץ אמר ששיקול הדעת הוא לא רק של שר האוצר אלא הוא גם של הוועדה.

שגית אפיק: הוא גם של הוועדה.

ראובן ריבלין: את זה הוא לא היה צריך לומר לנו.

שגית אפיק: שיקול הדעת של הוועדה הוא גם מכוח החוק.

שגית אפיק: הוצגו כאן נימוקים שונים לגבי הרטרואקטיביות.

שגית אפיק: שמענו נימוקים תקציביים אני חושבת, שמענו את הנימוק של הכרזה על מצב מיוחד בעורף.

שגית אפיק: הנימוק של הכרזה על מצב מיוחד בעורף, אגב, כאשר באו אליכם עם ההכרזה באמת אחרי ה-16 במאי, נדמה לי שבאו שלושה חודשים לאחר מכן ואישרנו את זה אחורה בהתאם להכרזתו של שר הביטחון, גם אז הוועדה העלתה את השאלה של רטרואקטיביות וביקשה מהאוצר לבחון את שאלת הפיצוי גם במנותק משאלת ההכרזה על מצב מיוחד בעורף ובאופן רטרואקטיבי לנוכח המצב הביטחוני המיוחד.

שגית אפיק: אגב, אם נצמדים להכרזה של מצב מיוחד בעורף, יש גם היום מצב מיוחד בעורף, ויחד עם זאת התקנות פקעו כבר באוגוסט ולא הביאו בפניכם תקנות להארכה מאז ועד היום.

שגית אפיק: המסלול האדום לא הוארך.

קריאה: הרגיל.

שגית אפיק: המסלול הרגיל בתקנות משנת 1973 קיים.

קריאה: אי אפשר ליישם אותו.

שגית אפיק: עם הפסקת פעילות עד 24, שהיא בעייתית, וגם הנושא הזה באמת נדון בוועדה ולכן יצא כאן מסלול אדום מורחב שנדמה לי שהוא היה בעקבות ההערות של הוועדה.

שגית אפיק: במסלול הראשון שלכם זה לא הופיע.

שגית אפיק: כאשר אתם הבאתם לנו נוסח, זה לא היה.

קריאה: לא נכון.

שגית אפיק: הנושא השני שבג"ץ התייחס אליו הוא באמת עניין הדחיפות.

שגית אפיק: הוצג בפני בג"ץ שהתקנות הובאו לכאן והתבקש דיון דחוף בוועדה.

שגית אפיק: הנושא של הדחיפות יאפשר לתושבים לקבל את הפיצוי בהקדם האפשרי מרשות המסים.

שגית אפיק: בעניין הזה אני חושבת שרק ההערות שאתה הצגת, חבר הכנסת שי חרמש, ההערות הפרטניות לגבי המסלול הירוק מראות כמה המסלולים האלה יש בהם הרבה פרטים טכניים שאני לא בטוחה שהוועדה עד עכשיו הגיעה בכלל לשלב הזה של הפרטים האלה ולכן אני לא בטוחה שאפשר באמת בדיון קצר כל כך לאשר את המסלולים האלה.

שגית אפיק: אופציה אפשרית היא - גם בג"ץ רמז לה – האופציה לאפשר את הארכתו של המסלול האדום שמתייחס לנזק הממשי ובינתיים להמשיך לקיים דיון לגבי המסלולים הירוקים לרבות לעניין הרטרואקטיביות, כאשר כאן תצטרך להינתן איזושהי הוראה של שמירת דינים ולאפשר מעבר בין המסלולים אחרי שיאושרו המסלולים הירוקים לגבי אותה תקופה.

שי חרמש: נאמר כאן דבר חשוב.

שי חרמש: לא ירדנו לכל מיני הערות פרטניות שהן כשלעצמן גם לא פשוטות.

שי חרמש: אני רוצה לחזור לסנדלר.

שי חרמש: אלה לא דברים מהותיים.

שי חרמש: נחזור חזרה הביתה וכל הקטנטנים האלה נשארים בצד הדרך.

שי חרמש: אני לא רוצה שדבר כזה יעבור ואני גם לא אתן לדבר הזה לעבור.

שי חרמש: לכן העובדה שאנחנו מקיימים כרגע את הדיון, נשלים אותו מחר ב-8:30 בבוקר איננה באה להקטין כהוא זה מהדיון שהתקיים כאן כרגע להרגשה הטובה של כולכם.

שי חרמש: אתם רואים כאן את אחידות הדעות, גם קואליציה וגם אופוזיציה בוועדה.

שי חרמש: אני לא חושב שמישהו מתכוון להפקיר אתכם.

שי חרמש: האמירה שנאמרה כאן היא אמירה חשובה שאומרת שפסיקת בג"ץ, שאמירת בג"ץ גוברת על כל דבר אחר.

שי חרמש: אני לא משפטן.

שי חרמש: זה נותן את הכוח להשלים מחר את הדברים שלא נסיים כאן היום.

שי חרמש: ההצבעה תתקיים מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: רק לאלו שהיו בדיון.

יהודה כהן: אני רוצה לציין בפני הוועדה שבחודש אפריל התקיים עוד בג"ץ בנושא של פיצויים בנושא הצפון.

יהודה כהן: הנושא של אולמות האירועים כתופעה הוא בעיה.

יהודה כהן: שוב, לא מתייחסים לא בוועדה הזאת, לא בפיצויים של המלחמה בנושא של הצפון, לאולמות האירועים.

יהודה כהן: ההתייחסות כאן היא שולית והיא לא לוקחת כרגע בחשבון את העובדה שבכלל אין הכנסות וגם את הצפי.

יהודה כהן: בוא נאמר שמחר ייפסקו ההפצצות, יש תקופה של שיקום אבל גם את זה לא נותנים לבעלי אולמות האירועים.

יהודה כהן: זאת אומרת, מהיום צריך כחצי שנה כדי להתחיל ולהיכנס למחזור.

יהודה כהן: למלונות בצפון ניתן נושא של שיקום חצי שנה.

שי חרמש: אתה אדם אופטימי.

שי חרמש: אנחנו לא יודעים איך לצאת מהקסאמים האלה ואתה כבר מדבר על שיקום.

יהודה כהן: אני רוצה שהנושא הזה יילקח בחשבון בנושא של אולמות האירועים בכלל כנושא.

יהודה כהן: בצפון המלונות קיבלו חצי שנה של שיקום.

יואב ביין: אני מסייע להתאחדות התעשיינים ועסקים בשדרות.

יואב ביין: צריך למקד ולומר ששדרות זה משהו מאוד מיוחד.

יואב ביין: שדרות היא תופעה מיוחדת, גם לאורך הזמן שזה קורה שם וגם למופעים המיוחדים שיש שם – עזיבת עובדים כאשר קשה למצוא חדשים, נכסים שיורדים לרמת האפס ואי אפשר למכור אותם.

יואב ביין: לכן כאשר דיברנו קודם על העניין של רטרואקטיביות, שזה הנשמה של הדוח של הוועדה, זה המרכז של העניין, וכאשר מדברים על נובמבר 2005 כמועד של הרטרואקטיביות, זאת כבר איזושהי פשרה.

יואב ביין: גם את דוח הוועדה הזאת לא לאמץ?

יואב ביין: זה נראה לי לא במקום.

יואב ביין: בצורה של היישום של הרטרואקטיביות, זה חוזר פעם שנייה כי גם כאשר עושים את החישובים לא הולכים אחורה ורואים בעצם מה קרה משנת 2001 אלא מסתכלים רק על 2006.

יואב ביין: עושים פעמיים מניעת רטרואקטיביות ולא פעם אחת.

יואב ביין: עולה כל הזמן השיקול התקציבי.

יואב ביין: דווקא לעניין שדרות צריך לרתום את האנשים הנכבדים ברשות המסים ובמשרד האוצר לרצות לעשות רטרואקטיביות לשדרות כי הפיצוי הזה רק יתרום לזה שהמפעלים והעסקים האחרים ישמרו על המשך הפעילות שלהם וכך יהיה יותר תשלום מסים, פחות תשלומי העברה.

יואב ביין: זה רק אינטרס של המדינה לעשות את הרטרואקטיביות.

יואב ביין: כמו שאמר עורך-דין רמי אריה קודם, זה לא כסף שנותנים בלי בדיקה אלא מסלול אדום הוא דרך ייסורים עד שמקבלים כסף ועד שמשכנעים.

שי חרמש: כאן יש התחייבות ל-60 ימים.

יואב ביין: התהליך לא כל כך פשוט, עד שמוכיחים ועד שמשכנעים ויש שאלות עצומות לגבי מה נטל ההוכחה.

יואב ביין: זה לגמרי לא פשוט.

יואב ביין: יש דברים שאין בהם טיפול בתקנות כאשר הדבר הראשון הוא הוצאות להקטנת נזק.

יואב ביין: בתקנות ובחוק יש אמירות לזה שגם הוצאות להקטנת נזק יפוצו, אבל ביישום וגם בתקנות בנוסחן כרגע צריך לחדד את זה שגם ההוצאות להקטנת הנזק יהיו בהוראות פיצוי.

יואב ביין: לדוגמה, המפעלים נותנים בונוסים לעובדים כדי שימשיכו להגיע לעבודה כי אחרת האנשים עוזבים והמפעלים יהיו בלי עובדים.

יואב ביין: אלה הוצאת להקטנת הנזק וזה צריך להיות בר פיצוי.

יואב ביין: גם במסלול אדום לא רוצים לקבל אותו.

יואב ביין: אחר כך יש הוצאות מיגון.

יואב ביין: הוצאות המיגון הן הוצאות לא קטנות.

יואב ביין: ברגע שיהיה תשלום על הוצאות מיגון, הפיצוי לגבי אובדן רווחים והפסדים יהיה יותר קטן.

יואב ביין: זה רק אינטרס של רשות המסים ושל האוצר.

יואב ביין: יש דבר שלא ברור בתקנות בנוסחן כרגע.

יואב ביין: כל אחד יוכל להגיש את התביעה שלו מהמועד הרטרואקטיבי, לפחות את המועד שנקבע בחוק, שלושה חודשים.

יואב ביין: קודם כל, שזה יהיה חד משמעי ברור.

שי חרמש: זה מופיע.

יואב ביין: זה לא מופיע כל כך ברור.

יהודה נסרדישי: מה זה לא ברור?

יהודה נסרדישי: אתה רוצה שנסמן את זה עם מרקר?

יואב ביין: אולי לכם זה ברור אבל לא לנו.

יואב ביין: דבר שני הוא הזמן להגיש את התביעות.

יואב ביין: שיקול הדעת ניתן לרשות המסים להאריך את המועד.

יואב ביין: המועד כרגע הוא שלושה חודשים.

יואב ביין: צריך להבין שאלה תביעות לא פשוטות להגשה במסלול אדום ושלושה חודשים לא תמיד מספיקים, במיוחד לאנשים שיש להם הרבה תביעות להגיש.

יואב ביין: צריך לתת כאן הוראה ברורה שתהיה הארכת מועד ולא רק שלושה חודשים להגיש את התביעה כי זה לא מספיק.

יוסף פנחס כהן: הודיתי לך, אתה לא היית כאן, על החקיקה וכולי, אבל הסברתי שהתהליכים היו כל כך ארוכים ובנינו על כל מיני דברים ובסוף נתקענו עם העניין הזה.

יוסף פנחס כהן: אני רוצה להצטרף לדברים שהשמיע כאן חבר הכנסת ריבלין.

יוסף פנחס כהן: אני בכובע המשפטי כרגע ואני מדגיש את זה לפרוטוקול.

יוסף פנחס כהן: אני מוחה על זה שלא חותכים את העניינים היום בגלל שיש בעיה של רוב.

יוסף פנחס כהן: אין לי ספק.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: יש ניסיון להגיע להסכמה.

שי חרמש: אל תיכנס לעניינים הפוליטיים.

ראובן ריבלין: אני מברך על זה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, שיהיה ברור שזאת הסיבה ואין סיבה אחרת.

יוסף פנחס כהן: בכובע המשפטי אני חייב לומר שני משפטים מאוד קצרים וברורים.

יוסף פנחס כהן: כפי שאמר עורך-דין ריבלין, יש פה יועצים משפטיים.

ראובן ריבלין: אני לא עורך דין, אני משפטן.

יוסף פנחס כהן: יושבות כאן עורכות-הדין שייצגו גם את ועדת הכספים לפני הבג"ץ.

יוסף פנחס כהן: היה כאן הליך מינהלי בעצם.

יוסף פנחס כהן: השמיעו טענות גם בפני הוועדה, גם בפני ועדת הכספים של הכנסת.

יוסף פנחס כהן: אנחנו בעתירה תלויה ועומדת.

יוסף פנחס כהן: שמעו אותנו חברי כנסת נכבדים ואני אמחה על זה אם מחר יבואו לכאן פתאום ויצוצו חברי כנסת, עם כל הכבוד, שלא היו כאן בדיון, לא שמעו, ולא רק זה אלא שהם מייצגים שרים שבאים לשדרות ואומרים שהם בעד שדרות, כולנו שדרות, אבל כאשר באים להצביע, מצביעים נגד.

יוסף פנחס כהן: אני מבקש להתריע ולבקש שמחר יצביעו רק חברי כנסת ששמעו אותנו – וכלל השימוע הוא כלל חשוב מבחינת כללי הצדק הטבעי - ושלא יבוא חבר כנסת שלא שמע, לא ראה ויצביע כי הקואליציה אמרה לו.

שי חרמש: אני לא יכול להיות מואשם בעניינים האלה.

שי חרמש: אני יכול להבטיח לך שזה לא יקרה, אבל אנחנו בכנסת.

יעקב ליצמן: אני יכול להבטיח לך שזה מה שיקרה.

ברטה קאוצ'נסקי: אני גם בעלת עסק בשדרות, אני בעלת משרד להנהלת חשבונות כבר 21 שנים ואני רוצה להתייחס לכך שאנחנו מפסידים וזה ברור לכולם.

ברטה קאוצ'נסקי: אני רוצה להמשיך את הנושא שהעלה עורך-הדין המכובד.

ברטה קאוצ'נסקי: אני הגשתי בשדרות תביעות.

ברטה קאוצ'נסקי: משרדים כמוני מגישים תביעות לבעלי עסקים קטנים ובינוניים ואני רוצה לומר לכם ש-70 אחוזים מהעסקים בשדרות, הגשתי עבורם את התביעות ולומר לכם שאני שלמה עם זה שעשיתי את זה עד הסוף נכון?

ברטה קאוצ'נסקי: לא.

ברטה קאוצ'נסקי: לכל בעל מפעל גדול יש עורך-דין, יש לו רואה חשבון, הוא מתייעץ, אבל לנו לא היה שום מידע חוץ מאינטרנט וחושים שלנו.

ברטה קאוצ'נסקי: אני מציעה שלבעלי מקצוע כמונו, שניתן שירות ללקוחותינו, שאצלנו הפיצוי נע בין 30 אלף ל-20 אלף ול-9,000 שקלים, כאשר כל אלף שקלים בשביל בעל עסק כזה, אני לא רוצה לפספס את הסכום הזה.

שי חרמש: עוד לא שאלתי את יהודה אבל מחר, כאשר נגמור בשעה טובה ומוצלחת הסכם כזה או אחר, יתקיים בשדרות תדרוך למנהלי החשבונות ולמי שמכין את החומר.

שי חרמש: זה סגור.

יהודה נסרדישי: לא חשוב איך שנתקבל בכל פורום, אנחנו תמיד נבוא אליכם.

יהודה נסרדישי: יש לי תוכנית הדרכה.

יהודה נסרדישי: אני מחכה לאישור התקנות ואנחנו נביא להסביר.

יהודה נסרדישי: אנחנו נביא את הוראת הביצוע.

יהודה נסרדישי: נעביר הדרכה כך שכולם יהיו בתמונה, לרבות האזרחים.

שי חרמש: אסנת, יהודה נסרדישי עם אשתו כל יום שישי יוצא מנתניה ועושה קניות בשדרות.

שי חרמש: אם תראו אותו, אל תתנפלו עליו.

יעקב ליצמן: יהודה, האם אנשי מס רכוש היו בישיבה של מרכז הרב?

יהודה נסרדישי: כן.

יהודה נסרדישי: בליל הפיגוע בשעה 1:00 בלילה.

שי חרמש: אני מודה לכם.