ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 542, 2008-03-25 14:00

גלעד ארדן: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

גלעד ארדן: אני רוצה להבהיר, שהוועדה הזו לא בוחנת את הארכת הזיכיון של ערוץ 10.

גלעד ארדן: כפי שהסברתי בדיון שהתקיים לגבי זכייניות ערוץ 2, תפקידה של הוועדה, לוודא שעמידתו של ערוץ 10 במחויבויות המוטלות עליו מכוח החוק, וכן קבלת ההחלטות הן של משרד התקשורת והן של הרשות השנייה, מתקיימות.

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר, שכאשר קם ערוץ 10 – והיו לא חבלי לידה קשים, חלק באשמתו וחלק לא מבוטל בגלל שמי שהוציא את המכרז למפעיל השלישי לא יכול היה לצפות שתהיה אינתיפאדה בשנת 2000 ושעוגת הפרסום תצטמצם באופן מהותי, ועוד הנחות לגבי הכלכלה הישראלית שהתבררו לאחר מכן כלא נכונות.

גלעד ארדן: לכן, מספר פעמים לא מבוטל הכנסת – וגם אני התגייסתי למאמץ הזה – תיקנה תיקוני חקיקה כדי להפחית את המחויבויות בהן מחויב ערוץ 10.

גלעד ארדן: פעם אחת היא קבעה, שאם הוא יעמוד בשלושה חודשים במחויבויות שלו, אז יראו אחורה שנה ו-9 חודשים, סך הכל שנתיים.

גלעד ארדן: היה גם תיקון חקיקה שהובלנו חה"כ שמחון ואני, שהציע להפחית בעשרות או מאות מיליונים בשנה את הסכום שערוץ 10 צריך להוציא, מ-380,000,000 שקלים ל-220,000,000 שקלים.

גלעד ארדן: יזמתי תיקון חקיקה נוסף עם חה"כ ליבוביץ, ובו נקבע כי אם ערוץ 10 יעמוד במחויבויות שלו עד תום תקופת הזיכיון שלו, שהיא ביום 27 לינואר 2010, 8 שנים מיום בו הוא התחיל, ניתן יהיה לתת לו שתי הארכות זיכיון ללא מכרז, כל פעם לשנתיים, ובלבד שהוא לא הפר את המחויבויות המוטלות עליו.

גלעד ארדן: בחלק מהסבבים של תיקוני החקיקה הופיעו בפני הוועדה בכירי הערוץ ומנהליו, והתחייבו שהפעם הם יעמדו בכל המחויבויות שהמחוקק הטיל על הערוץ.

גלעד ארדן: אין ספק, שהמחויבויות האלו הוטלו גם כדי לעודד את התחרות בשוק הפרסום, להפחית מחירים, לאפשר גם לעסקים קטנים יותר לפרסם, אבל גם כדי לעודד את היצירה הישראלית.

גלעד ארדן: השיקול של ההשפעה התרבותית והחברתית על הציבור, הוא גם שיקול מאוד רלוונטי.

גלעד ארדן: היום, שנה ו-8 לפני שמסתיים הזיכיון, אנחנו צריכים לראות מהן ההחלטות שנותרו לרשות השנייה לקבל, האם ניתן בכלל לקבל אותן בלוח הזמנים שנותר לנו, ואם לא אז נשאלת השאלה מדוע ההחלטות הללו לא מתקבלות.

גלעד ארדן: על פי הפרשנות המשפטית שקיבלתי מהיועצת המשפטית של הוועדה, שר התקשורת היה צריך להגיש תקנות לאישור הוועדה, על מנת לקבוע מהם המועדים שהערוץ יכול לבקש כדי להאריך את הזיכיון שלו, ואז לאפשר לאחרים להגיב לבקשה הזו.

גלעד ארדן: על פי החוק, התקנות היו צריכות להיות מוגשות לוועדה עד ליום 22 לינואר 2006.

גלעד ארדן: כלומר, שר התקשורת מאחר בשנתיים וחודשיים.

גלעד ארדן: אנחנו רצינו שלא יקרה מצב בו נתאים את העובדות בשטח להחלטות שצריך לקבל, אלא שההחלטות יתקבלו על לוח נקי.

גלעד ארדן: אני מבקש לשמוע ממשרד התקשורת, מה קורה עם התקנות האלה.

גלעד ארדן: מעבר לכך, הרשות השנייה היתה צריכה עד יום 27 לינואר 2006, שאז עובר חצי מהזיכיון, לחוות דעתה האם המחויבויות של הערוץ בחצי הראשון של תקופת הזיכיון כובדו.

גלעד ארדן: יש אפשרות לדחות בשנה את כל לוחות הזמנים, עד ה-27 לינואר 2007, אבל הרשות השנייה היתה צריכה לקבל החלטות לעניין מחויבויות ערוץ 10 כבר לפני שנה וחודשיים.

גלעד ארדן: לכן, נשמח לשמוע איפה הדברים עומדים, מתי תתקבלנה החלטות, ומה מתכוונת הרשות השנייה לעשות בענייני הארכת הזיכיון.

גלעד ארדן: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לנציגים, אני רוצה לתקן ולומר שמשרד התקשורת היה צריך להגיש את התקנות עד ה-22 לנובמבר 2006.

גלעד ארדן: אם כך, הוא לא מאחר בשנתיים וחודשיים אלא בשנה ו-4 חודשים.

נורית דאבוש: לפני שאני מדברת על מחויבויות הערוץ בעבר, אני חייבת לומר כי אנחנו כמועצה התחלנו את תפקידנו באוגוסט 2005.

נורית דאבוש: השנים בהם אנו עסקנו בשוטף מול ערוץ 10 הן 2006-2007.

נורית דאבוש: בשנים האלה ניסינו להקפיד עם ערוץ 10 על העמידה שלו במחויבויות התוכן ובמחויבויות הכלכליות.

נורית דאבוש: לשמחתי, במחויבויות הכלכליות בשנת 2006-2007 ערוץ 10 עמד ושילם גם את התמלוגים וגם את דמי הזיכיון.

נורית דאבוש: במחויבויות התוכן בשנת 2006 ערוץ 10 לא עמד, אבל הגיש לוח משופר ומתוקן לשנת 2008, שכולל את המחויבויות של שנת 2006.

נורית דאבוש: מהבחינה הזו, אנחנו נקטנו מול ערוץ 10 ביד תקיפה, בדיוק כמו שעבדנו מול הזכיינים של ערוץ 2.

נורית דאבוש: הבחינה של ערוץ 10 היא משמעותית וחשובה למועצת הרשות השנייה משני טעמים.

נורית דאבוש: הטעם הראשון הוא, שאנחנו חושבים שנכון לדמוקרטיה הישראלים שיהיה ערוץ תקשורת חזק, שיוצר תחרות ופלורליזם.

נורית דאבוש: היום אפשר להגיד, שאכן הערוץ הזה התייצב ויצר את המציאות הזו.

נורית דאבוש: עם המציאות הזו אנחנו חייבים להודות שאי אפשר להתנער לחלוטין מהמחויבויות של הערוץ בשנים 2004-2005.

גלעד ארדן: האם באופן חלקי אפשר?

נורית דאבוש: אני לא יודעת.

נורית דאבוש: כדי לבחון את כל הנתונים, אנחנו הקמנו ועדה בראשותה של חברת המועצה, רחל תורג'מן.

נורית דאבוש: הוועדה הזו כבר התחילה בעבודה, היא עובדת כבר למעלה מחודש וחצי.

נורית דאבוש: במסגרת הוועדה התקיימו מספר דיונים, שהעלו על סדר היום את המחויבויות שערוץ 10 לא עמד בהן בשנים 2004-2005, ואת הדרכים לפתרון.

נורית דאבוש: הוועדה תסיים את תפקידה באמצע החודש הבא, והתוצאות יונחו על השולחן הזה.

נורית דאבוש: אני מעבירה את רשות הדיבור למנשה, שייתן את כל הסקירה.

מנשה סמירה: למען הגילוי הנאות, הייתי יו"ר מועצת הרשות השנייה בשנים 2003-2005, השנים בהן אני כיו"ר והמועצה דאז נרתמנו על מנת לסייע לערוץ 10.

מנשה סמירה: חשבנו שזה נכון לעזור לו לעשות את ההתאמות הנדרשות, בין אם זה בהליך של חקיקה ובין אם זה בדרישות, כדי שיהיה ערוץ נוסף שיאפשר את התחרות.

גלעד ארדן: אני רוצה שיובהר לציבור שקורא את הפרוטוקול, כי אין מחלוקת עם הכנסת שהעובדה שיש שני ערוצים מסחריים היא מבורכת, ראויה וצריך לשמור עליה.

גלעד ארדן: מי יפעיל את הערוץ השני, האם אנשים שמפירים את החוק או כאלה שעוד לא הפרו אותו,זו כבר שאלה אחרת.

גלעד ארדן: צריך להבין, שגם אם יופעל נשק יום הדין, עדיין יישארו שני ערוצים, אלא אם כן יקרה אסון נורא ואף אחד לא ירצה את הזיכיון הזה.

גלעד ארדן: אז הכנסת ואתם תצטרכו לשקול הכל מחדש.

גלעד ארדן: אין כאן אלטרנטיבה לבטל את התחרות בתחום, את הפריית היצירה או את התחרות בשוק הפרסום.

גלעד ארדן: על כך כולנו מאוחדים.

מנשה סמירה: במסגרת החוק אפשר היה לדחות מחויבויות של שנת 2004-2005, והכל נעשה באופן מוסכם, אבל כעת הגענו לשלב שהמחויבויות הפכו להיות משמעותיות וצריך היה לממש אותן.

מנשה סמירה: לכן, אנחנו שותפים לדיון הזה ולתהליכי הבדיקה של ערוץ 10.

מנשה סמירה: מאחר והמצגת לא עולה כי יש תקלה, אני אומר את הדברים בקצרה.

מנשה סמירה: החוק וכללי הרשות קבעו מחויבויות תוכן בסיסיות, שהמחויבויות של הערוץ נגזרות מהיקף ההכנסות ובכפוף לעמידה בהוצאות מינימום.

מנשה סמירה: החוק גם הגדיר מינימום.

גלעד ארדן: האם אתה יכול לפרט את הסכומים?

מנשה סמירה: כפי שאמרת, דובר על 220,000,000 שקלים או 60%.

מנשה סמירה: מזה 17% סוגה עלית, או לפחות 50,000,000 שקלים.

גלעד ארדן: בעניין הסוגה העלית, זה לפי הגבוה.

מנשה סמירה: בדיוק.

מנשה סמירה: ערוץ 10 בשנת 2002 עלה לאוויר.

מנשה סמירה: בשנת 2003-2004 הוא היה בהקפאת תהליכים בגלל העלייה הלא מוצלחת הראשונה.

מנשה סמירה: בשנים 2004-2005 בעקבות תיקוני חקיקה היתה השקה מחודשת, ועל פי חוק נדחו חסרים ומחויבויות לשנים שלאחר מכן.

גלעד ארדן: לפני ה-220,000,000 שקלים כמה היתה המחויבות הכוללת?

מנשה סמירה: אמרת את זה קודם.

גלעד ארדן: 380,000,000 שקלים.

מנשה סמירה: כן.

גלעד ארדן: כלומר, ההפחתה היתה ב-160,000,000 שקלים לשנה.

מנשה סמירה: הסכום של 380,000,000 שקלים נגזר מהמחויבויות שלהם במכרז.

גלעד ארדן: זה מה שהם התחייבו כאשר הם זכו, והכנסת הפחיתה את הסכום ל-220,000,000 שקלים בכל שנה.

מנשה סמירה: בשנים 2004-2005 היתה השקה מחודשת.

מנשה סמירה: חלק מהמחויבויות שלא בוצעו ניתן היה לדחות, על פי החוק.

מנשה סמירה: שנת 2006 היתה שנה שלא היתה בתוך ההסדר.

מנשה סמירה: זו שונה שדיווחנו עליה כאן בדיון שהתקיים לפני כמה חודשים, שנה בה היה פער בעיקר בסוגה העלית, פער של כ-30,000,000 שקלים.

מנשה סמירה: כאמור נדרשו 50,000,000 שקלים מינימום.

גלעד ארדן: ועדת תורג'מן לא בודקת את שנת 2006.

מנשה סמירה: היא בודקת.

מנשה סמירה: היא בודקת את השנים 2004-2006.

גלעד ארדן: בחצי הראשון הכירו בו רטרואקטיבית.

מנשה סמירה: השנים 2002-2003 נמחקו בגלל הקפאת תהליכים.

מנשה סמירה: השנים 2004-2006 זו תקופת הבדיקה.

מנשה סמירה: לשנת 2006 התייחסנו בדוח 2006 שהוצג בוועדה לפני כמה חודשים.

מנשה סמירה: שנת 2007 זו שנה שסיימנו, והדוח שלה יתפרסם באמצע שנה זו.

גלעד ארדן: האם בשנת 2007 מסתמנת עמידה במחויבויות?

מנשה סמירה: מסתמן שיפור ביחס לשנת 2006, אבל יהיה פער מסוים, קטן יותר.

מנשה סמירה: אין לי נתונים סופיים.

גלעד ארדן: אם הפערים ביניכם זה האם ההפרה היא בסך של 10,000,000 או 20,000,000 שקלים, זה לא מעניין את הוועדה.

גלעד ארדן: מה שמעניין את הוועדה, הוא האם גם בשנת 2007 תהיה הפרה.

גלעד ארדן: זה מה שרלוונטי מבחינת קבלת החלטות.

נורית דאבוש: אנחנו בודקים את זה.

מנשה סמירה: כאמור, תום תקופת הזיכיון הוא בינואר 2010.

מנשה סמירה: בנובמבר 2007 מונתה ועדת בדיקה, שבימים אלו תסיים את העבודה.

מנשה סמירה: אנחנו נציג לכם את הדברים.

מנשה סמירה: לדיון הזה היו שתי מטרות.

מנשה סמירה: האחד, הוא מה נעשה בעקבות דוח 2006.

מנשה סמירה: עכשיו אני מתייחס לדוח 2006.

גלעד ארדן: שבו היה פער בסוגה עלית בסדר גודל של 30,000,000 שקלים מתוך 50,000,000 שקלים.

גלעד ארדן: זה רק 60% מהמחויבות.

מנשה סמירה: הנתונים האלה היו על השולחן גם לפני כמה חודשים.

מנשה סמירה: הם לא השתנו.

מנשה סמירה: נקבע אותו מנגנון של אבני הדרך, שהסברנו אותו בדיון שהתקיים בבוקר.

מנשה סמירה: בנוסף, נקבע פיקוח הדוק וחילוט ערבויות במידה של אי עמידה בהתחייבויות.

מנשה סמירה: אני שמח לומר, שהלוח שהוגש על ידי ערוץ 10 לשנת 2008 כולל מחויבויות לשנת 2008 והשלמת פערי התחייבויות של שנת 2006.

מנשה סמירה: לא נדרשנו גם לחלט אפילו את העצום הראשוני.

גלעד ארדן: בואו נבין על מה אנו מדברים.

גלעד ארדן: אנחנו עוסקים בטרמינולוגיה, וכדאי לתרגם את זה למעשה.

גלעד ארדן: בפועל הם הפרו ב-60% את המחויבויות בשנת 2006.

גלעד ארדן: בפועל, הם הגישו לך דף, שבו מופיע שבשנת 2008 הם יחזירו את כל ה-40,000,000 שקלים לתוך התשעה חודשים שנותרו עד סוף 2008.

גלעד ארדן: הקים של זה בשנת 2008, זה בתיאוריה בינתיים.

גלעד ארדן: על ידי זה הם נמלטו בינתיים מסנקציות לגבי 2006.

מנשה סמירה: תמהיל השידורים של ערוץ 10 מתקיים על פי הדף הזה נכון לעכשיו.

מנשה סמירה: בבדיקה בשטח עם היוצרים, מתברר כי מתקיימת עשייה בהיקף של 85,000,000 שקלים לסוגה עלית שתעלה למסך בשנת 2008, ואנו נאכוף את זה.

גלעד ארדן: אם אני מבין נכון, עד תום 2008 אנחנו נצפה בערוץ 10 בשידורי סוגה עלית בסך 50,000,00 שקלים שהם מחויבים ממילא, פלוס 30,000,000 שקלים.

מנשה סמירה: יתרה מזאת, אנחנו גם נקפיד שהתמהיל יהיה התמהיל הנכון.

רונית תירוש: מה לגבי תוכנית הישרדות?

מנשה סמירה: זו לא תוכנית סוגה עלית.

רונית תירוש: מה זו סוגה עלית?

נורית דאבוש: תוכנית של אשרת קוטלר, הדרמה "מתי נתנשק", הדרמה "המקום".

רונית תירוש: האם יש סימון?

רונית תירוש: כי לפי זה אני אצפה אולי.

נורית דאבוש: אולי נשים כוכבית צהובה לסוגה העלית.

מנשה סמירה: בשביל לא להלאות את הפורום, לא נחזור על הדברים שנאמרו בדיון הקודם שהם רלוונטיים גם לגבי ערוץ 10, אותה בדיקה הנוגעת להפקה קנויה ושתוצאותיה יוחלו גם על ערוץ 10.

מנשה סמירה: סיימנו את השימוע בכתב לגביהם, ועכשיו הם מוזמנים לסיים את התהליך של ההפרות החוץ מסכיות.

מנשה סמירה: אלה הצעדים שננקטו בעקבות דוח 2006.

גלעד ארדן: היועצת המשפטית דיברה איתי לפני הדיון, והיא הסבירה לי את רוח החוק.

גלעד ארדן: הזיכיון הוא לא עסקה בתשלומים.

גלעד ארדן: כלומר, בשנה מסוימת לא מקיימים כלל את ההתתחיבויות ובשנה אחרת דוחסים לציבור 200% סוגה עלית.

גלעד ארדן: המחוקק החליט על איזשהו תמהיל, ואם מפרים את התמהיל הזה באופן ש-60% לא מקוים אני לא רואה איך אפשר לאפשר לו להשלים את זה בשנה הבאה ולפטור אותו – אני לא אומר משלילת הזיכיון, אם כי אני לא שולל את זה – לכל הפחות מענישה פיננסית מאוד משמעותית, שלא תאפשר לערוץ הזה לחשוב שזו עסקה בתשלומים עם הציבור, ברצותו ישלם השנה וברצותו לא.

מנשה סמירה: החוק קובע, שבמידה ויש פערים חייבים להשלים אותם בשנה שלאחר מכן.

מנשה סמירה: לכן, כאשר יש פערים, אנו מחייבים אותם לשלם באותה שנה או בשנה שעוקבת אחריה.

מנשה סמירה: הנקודה השנייה, היא שהיקף הסוגה העלית יכול לעמוד בסדרי גודל של 150,000,000-200,000,000 שקלים בשנה.

מנשה סמירה: ערוץ 2 מספק סוגה עלית בהיקף של 200,000,000 שקלים בשנה.

מנשה סמירה: גם לו היו קצת פערים.

גלעד ארדן: אני לא אומר שהוא לא יכול לשאת את זה, אלא שזה עלול לבוא על חשבון חדשות ודברים אחרים.

גלעד ארדן: התמהיל שנקבע, הוא התמהיל המחייב.

מנשה סמירה: אנחנו לוקחים את התמהיל הזה בחשבון.

גלעד ארדן: אז איפה הסנקציה?

מנשה סמירה: בראש ובראשונה, התפקיד של הרשות השנייה הוא לוודא שאכן הדברים יתבצעו.

מנשה סמירה: אם הדברים מוחזרים ומתבצעים, המנהל התקין מחייב להטיל סנקציה, להעניש או להגיב.

מנשה סמירה: אנחנו עושים את זה, בין אם דרך נטילת דקות פרסום במהלך השנה על הפרות, ובין אם זה עיצומים מהסוג שהצגנו כאן, כגון חילוט או עיצומים כספיים, שאנו צריכים עכשיו לסכם את הסכום לנוכח ההפרות שהיו על הנושאים החוץ מסכים.

מנשה סמירה: השיקול הוא שיקול רחב.

מנשה סמירה: כאשר המועצה שוקלת את העניין היא לוקחת בחשבון את זה שאנחנו רוצים להחזיר את זה לציבור.

מנשה סמירה: חשוב ששוק ההפקה כן יבצע את הדברים.

מנשה סמירה: לכן, נכון להשלים את זה בשנה שלאחר מכן בצורה מאוזנת.

מנשה סמירה: דבר שלישי, הוא יתרת תקופת הזיכיון.

גלעד ארדן: מה הסנקציה על ההפרה.

גלעד ארדן: הבנתי שצריך להחזיר, אבל מהי הסנקציה על כך שבשנת 2006 הם הפרו את המחויבויות?

נורית דאבוש: אני רוצה לומר משהו, שיתחבר לסיפא של דבריו של יורם חטב מהדיון הקודם.

נורית דאבוש: זה לא סוד שאנו נמצאים פה דיון אחרי דיון.

נורית דאבוש: יש בעיה אמיתית עם חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

נורית דאבוש: אני מסכימה איתך, שגרירת חובות מהעבר על מנת שאתה תממש אותן על המסך בשנה שלאחר מכן, היא פתרון בעייתי.

נורית דאבוש: אנחנו אומרים את זה.

נורית דאבוש: אנחנו מבינים בדיוק על מה אתה מדבר.

נורית דאבוש: המסך הוא מסך מורכב.

נורית דאבוש: אנחנו מדברים על אינטרס ציבורי.

נורית דאבוש: אינטרס ציבורי של סוגה עלית הוא אינטרס ציבורי מהצד האחד, כאשר יש פה גם ערוץ מסחרי מהצד האחר.

נורית דאבוש: יש פה שאלה מקצועית לחלוטין.

נורית דאבוש: דקות פרסום הוא פתרון שהוא חרב פיפיות.

נורית דאבוש: בצד אחד אנו רוצים להגדיל האת הסוגה העלית, ומצד שני אם אתה מוריד את דקות הפרסום אתה מקטין את ההכנסה ופוגע בסוגה העלית.

נורית דאבוש: יש פה תגובת שרשרת שמחייבת דיון יותר מעמיק.

גלעד ארדן: למה אני פוגע בסוגה העלית אם אני מוריד מההכנסה שלהם?

נורית דאבוש: זו הנגזרת.

גלעד ארדן: אני לא הצעתי לשלול מבעלי המניות להזרים עוד כסף לערוץ לטובת מימוש התחייבויותיו.

נורית דאבוש: לא זה מה שאמרנו.

נורית דאבוש: הסוגה העלית היא נגזרת של הכנסות הערוץ.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: יש מינימום.

נורית דאבוש: למעט המינימום.

נורית דאבוש: אני רוצה להעניק מסך איכותי, שיהיה הרבה יותר מהמינימום.

נורית דאבוש: אני רוצה לאפשר לתרבות הישראלית וליוצרים הרבה יותר מאשר המינימום.

נורית דאבוש: כל הסיפור הזה הוא מורכב.

נורית דאבוש: אין פה עמדה נחרצת לכאן או לכאן.

נורית דאבוש: השאלה שאתה מעלה היא נכונה.

נורית דאבוש: צריך לומר באופן מובהק, כי החזרה של תכנים בסדר הגודל הזה היא שאלה.

רונית תירוש: אז איזו סנקציה את יכולה להטיל?

גלעד ארדן: עכשיו גם החזרת התכנים מוטלת בספק.

נורית דאבוש: היו"ר העלה את זה, ואי אפשר להתעלם מזה.

נורית דאבוש: יש פה שאלה, והיא לא פני העבר.

נורית דאבוש: זה מה שחשוב להגיד.

נורית דאבוש: אני לא מדברת על פני העבר.

נורית דאבוש: פני העבר היו מאוד ברורים, גם למועצת הרשות השנייה וגם לרשות השנייה.

נורית דאבוש: מה שהם מחויבים בעבר, הם יצטרכו להשלים.

נורית דאבוש: זה חד משמעי, זה ברור וזה ידוע.

נורית דאבוש: אני מדברת על פני העתיד, וכיצד אתה בסופו של דבר שומר על האינטרס הציבורי, שמשמעותו מה מקבל בסופו של התהליך הצופה הישראלי על המסך בשני ערוצי הברודקסט.

נורית דאבוש: אם אנו רוצים להגיע למצב שבו הסוגה העלית היא התרבות המובילה במדינת ישראל, אנחנו צריכים לשמר את העניין הזה, לעשות את השינויים הנדרשים.

נורית דאבוש: בסך הכל חוק הרשות השנייה חוקק לפני 12 שנים.

נורית דאבוש: יש שינויים בשוק התקשורת הישראלי, ויכול להיות שנצטרך להידרש להם.

גלעד ארדן: הוועדה הזו שינתה אותו מספר פעמים.

גלעד ארדן: אילו שינויים חלו בשוק מאז שהחוק תוקן לפני שנתיים וחצי?

גלעד ארדן: החוק תוקן לפני שנתיים וחצי, והכנסת אמרה בעצה אחת עם ערוץ 10, שתינתן להם האפשרות להאריך את זיכיונם ללא מכרז פעמיים בשנתיים, ובלבד שהם יעמדו בכל המחויבויות שהם ידעו אותם אז.

גלעד ארדן: מה השתנה בשנתיים ו-4 חודשים מאז בשוק התקשורת?

גלעד ארדן: אני קראתי שיש צמיחה אדירה, בין הגבוהות בעולם המערבי.

גלעד ארדן: האם הם ציפו למעבר לזה?

נורית דאבוש: גם אם יש צמיחה, זה שינוי, ושינוי חיובי, אבל צריך להגיד את זה.

נורית דאבוש: בנוסף, אנחנו מדברים על סוג של פתרון, פתרון שבו מבחינה חוקית אנו לוקחים את מחויבויות השנה שהיתה וגוררים את זה לשנה אחרי.

נורית דאבוש: אנחנו אומרים: רבותי, זה מה שאתם צריכים לשדר גם בשנה אחרי.

נורית דאבוש: זה מה שהמחוקק קבע.

נורית דאבוש: בזה אנחנו רוצים להתעכב, ולגרום למצב שאכן זה מה שיהיה.

נורית דאבוש: אתה מעלה פה סוגיה, שגם אנחנו צריכים ללמוד אותה.

רונית תירוש: אז מה התשובה, שאין סנקציה?

נורית דאבוש: לגבי הנושא של הסנקציות דיברנו גם בדיון הקודם.

נורית דאבוש: אני חושבת, שטוב יהיה אם יאפשרו לרשות השנייה לבצע את הקנסות במקומות ובזמנים הרבה יותר יעילים מבחינה משפטית.

נורית דאבוש: אני חושבת, שזה יהיה נכון יותר.

נורית דאבוש: מי שמסתכל על הכבלים ועל הלוויין רואה את זה.

רונית תירוש: מי צריך לאפשר?

גלעד ארדן: שיתקנו את החוק, שתהיינה להם דרכים מהירות יותר.

גלעד ארדן: עד שלא יתקנו את החוק, לא תהיינה סנקציות, לא ישללו זמן פרסום ולא ישללו זיכיון, וידרשו מהם בשנה הבאה להשלים את המחויבויות שלהם.

מנשה סמירה: מאחר ואנו נמצאים בפני דיון כללי תקופתי בנוגע לערוץ 10, אזי ההחלטה היתה לגבי שנת 2006.

מנשה סמירה: אנחנו מטילים עליו עיצומים כספיים על ההפרות החוץ מסכיות.

מנשה סמירה: את החילוטים לא נדרשנו לעת עתה לבצע.

גלעד ארדן: האם הטלתם עליו עצום על ההפרה החוץ מסכית, שהאולפן שלהם הוא בגבעתיים ולא בירושלים?

מנשה סמירה: סוגיית ירושלים היא נפרדת, שצריכה לידון מחדש.

גלעד ארדן: אבל היא חוץ מסכית.

רונית תירוש: תגיד: עד שמחליטים אם מחלקים אותה או לא.

מנשה סמירה: ההחלטות המשמעותיות ביותר לגבי ערוץ 10, הן סיכום חצי התקופה, כאשר שנת 2006 היא חלק מתוך העניין הזה.

מנשה סמירה: לכן, לא נכון היה לבודד ולהחליט לגבי 2006 החלטות דרמטיות מבלי שקושרים אותם לנקודת הבדיקה ולחצי התקופה, ולראות מהן ההשלכות של זה לגבי ההמשך.

מנשה סמירה: לעומת זאת, בערוץ 2 היו חילוטים בגלל שהם לא הגיבו כמו ערוץ 10.

גלעד ארדן: מה זה הגיבו?

גלעד ארדן: האם זה שהם העבירו לכם לוח תוכניות, זה אומר שהם פטורים מסנקציה על ההפרה של 60% ממחויבויות סוגה עלית?

מנשה סמירה: הם לא פטורים מסנקציה.

מנשה סמירה: היו חילוטים ועיצומים כספיים על הפרות אחרות.

גלעד ארדן: אתה מדבר על ערוץ 2.

מנשה סמירה: גם על ערוץ 10.

גלעד ארדן: מה חולט לערוץ 10?

מנשה סמירה: ערוץ 10 הגיש את הלוח בזמן.

גלעד ארדן: אבל מהי הסנקציה על שנת 2006?

גלעד ארדן: אל תדבר יותר על הקיום בשנת 2008, שעוד לא בוצע.

גלעד ארדן: תדבר על הסנקציה לגבי 2006.

מנשה סמירה: יש שלושה דברים שחולטו בערוץ 10.

מנשה סמירה: הדבר הראשון, הוא עיצומים כספיים של 600,000 שקלים בגלל הפרות חוץ מסכיות ומסכיות.

גלעד ארדן: אז פתאום אתם כן יכולים להטיל עיצומים על הפרות מסכיות.

מנשה סמירה: אמרנו את זה קודם.

מנשה סמירה: המנגנון שהצבנו, היה זה.

מנשה סמירה: זה המנגנון שהודענו עליו.

גלעד ארדן: לא הודעתם רטרואקטיבית על שנת 2006.

גלעד ארדן: הסברת לי קודם, שאם אתה עומד להודיע להם עכשיו שמה שהם יפרו ייקחו להם סכום מסוים זה מותר, אבל אסור לעשות זאת רטרואקטיבית.

גלעד ארדן: עכשיו אנו יודעים שהיתה הפרה בשנת 2006.

גלעד ארדן: מהן הסנקציות שהופעלו עליה בלבד?

מנשה סמירה: היו שני מנגנונים שהצגנו קודם.

נורית דאבוש: בוא נעשה סדר.

נורית דאבוש: הנושא הראשון, הוא מחויבויות בנוגע לתוכן.

גלעד ארדן: כרגע אנו מתעניינים רק בזה, ולא על ההפרות החוץ מסכיות.

נורית דאבוש: לגבי המחויבויות של התוכן גם של ערוץ 2 וגם של ערוץ 10, נקבע מנגנון שאומר שאנו רוצים לבצע הלכה למעשה את ההשלמה של החסרים של 2006 בשנת 2008.

נורית דאבוש: כדי שהזכיינים לא יבואו ויגידו, כי הם לא מסוגלים לעשות זאת מבחינת לוחות הזמנים, נבנה המנגנון שעליו מנשה דיבר.

נורית דאבוש: המנגנון אומר, שאם הם לא מגישים לוח שכולל גם את מה שהייתם צריכים להוציא לגבי הסוגה העלית בשנת 2006, אנחנו מחלטים.

נורית דאבוש: חילטנו לערוץ 2, אבל לא נדרשנו לחלט לערוץ 10.

נורית דאבוש: ערוץ 10 הגיש את הלוח לגבי שנת 2008, כאשר הלוח הזה כולל את הפערים מבחינת התכנים של 2006.

גלעד ארדן: זה לגבי החזרת המחויבויות.

נורית דאבוש: מנגנון שני, הוא סוג אחר של עיצומים כספיים שאנו מטילים.

נורית דאבוש: העיצומים הכספיים שאנחנו מטילים מחולקים לשניים.

נורית דאבוש: האחד, הוא על הפרות שהן חוץ מסכיות.

נורית דאבוש: המנכ"ל מצביע על כל אחת מההפרות האלה וגובה עצום כספי של 60,000 שקלים.

נורית דאבוש: בסופו של דבר, כל אחד מהזכיינים, כולל ערוץ 10, צריך לשלם 600,000 שקלים.

קריאה: לא נכון.

קריאה: ערוץ 10 נדרש לשלם 350,000 שקלים.

גלעד ארדן: לא חשוב.

גלעד ארדן: זו בדיחה וזו בדיחה, עצובה.

גלעד ארדן: האם זה אותו סיפור כמו ברשת?

גלעד ארדן: האם הויכוח הוא בתוך הסוגה העלית?

איילת מצגר: לא, על כל אחד מהחסרים.

איילת מצגר: החסרים הם גם בהפקה מקומית והפקה קנויה.

איילת מצגר: אלה סוג העיצומים הכספיים שאנו מדברים עליהם: הפרות בתוכן ואי עמידה בפרסום.

גלעד ארדן: כאשר דיברנו על חסרים בסוגה עלית, אז ברשת או בקשת דיברנו על מחלוקת לגבי הסיווג בתוך הסוגה העלית, האם זה ז'אנר מיוחד או ז'אנר עליון.

גלעד ארדן: האם השאלה של אותם 30,000,000 שקלים בערוץ 10 היא על רקע אותה מחלוקת, או שיש דברים שם שבכלל לא נכללים בסוגה עלית.

איילת מצגר: בחלקם מחלוקות לגבי סיווג ז'אנר, ובחלקם מהעדר השקעה בסוגות מסוימות.

מנשה סמירה: מתוך ה-30,000,000 שקלים יש כמה מיליונים בודדים, שיש עליהם ויכוח.

קריאה: מעל מחצית מהסכום.

נורית דאבוש: זה עצום כספי אחד, והעצום הכספי הנוסף הוא המיליון שקלים.

נורית דאבוש: המועצה החליטה, שלאור זה שהם לא עמדו במחויבויות, אנחנו חושבים שאנו צריכים לקחת את הכסף הזה ולהעביר אותו ליצירה הישראלית.

נורית דאבוש: על זה אמור להתקיים שימוע.

גלעד ארדן: אתם עוד בהיערכות לשימוע.

נורית דאבוש: אנחנו עובדים לפי הסקירה המשפטית.

גלעד ארדן: אבל אתם לא משתמשים בסמכות שלכם לשלול זיכיון או לשלול דקות פרסום.

נורית דאבוש: שאלת שלילת הזיכיון נמצאת על הפרק.

גלעד ארדן: אני מדבר על ההפרה האגרסיבית של שנת 2006.

גלעד ארדן: לא חייבים להפר 4 שנים כדי לשלול זיכיון.

נורית דאבוש: כדי לקבל החלטה שקשורה בערוץ 10, והיא החלטה מאוד משמעותית, ועדת תורג'מן דנה בכל סוגיית 2004-2005 כאשר צירפנו גם את שנת 2006 כדי שהיא תוכל לקבל את ההחלטה הנכונה ביותר.

גלעד ארדן: יכול להיות, שאתם חושבים שבעניין הזה אתם פועלים מתוך אחריות לעתיד הערוץ.

גלעד ארדן: התוצאה היא, שכמו בעוד תחומים כאשר לא ננקטות סנקציות מיידיות, הפרשנות של מי שלא נוקטים נגדו את הסנקציות היא של הסכמה שבשתיקה להפרה.

גלעד ארדן: לאחר מכן, עוד משתמשים בחוסר האכיפה כטענה מול מי שלא אכף.

גלעד ארדן: אני חושב, שאתם מבינים היטב למה אני מתכוון.

גלעד ארדן: אם דיברת על חרב פיפיות, זה סוג של חרב פיפיות.

נורית דאבוש: במקרה של ערוץ 10, ננקטו מול הערוץ הרבה מאוד צעדים, שהם לא צעדים שגרתיים ביחס של רגולאטור מול זכיין.

נורית דאבוש: בסופו של דבר הם אכן עמדו במחויבויות הכלכליות, וצריך גם את זה להגיד.

גלעד ארדן: המחויבויות הכלכליות הן זה לא רלוונטיות לדיון הזה.

נורית דאבוש: הם ישבו בוועדת הכספים בשימוע, והם אכן שילמו את הכסף על מנת שלא נחלט ערבויות.

מנשה סמירה: כאמור, נקודת הבדיקה היא בוועדת תורג'מן, והמועצה תחליט לגבי ההמשך.

מנשה סמירה: צריך להבין, שזו עמידה במחויבויות, ובתנאי שאפשר יהיה לעשות את כל הפעולות הנדרשות עד סוף תקופת הזיכיון הראשונה.

מנשה סמירה: נגעת בנושא של הארכת הזיכיון.

מנשה סמירה: חשוב שיהיה ברור, כי הארכת הזיכיון מותנית לאחר התקנות.

מנשה סמירה: אמנם יש איחור, אבל בסך הכל זה רלוונטי לשנת 2009, כך שאין בעיה.

גלעד ארדן: אדוני, נותרו לנו שנה ו-8 עד לתום הזיכיון.

גלעד ארדן: אני לא מצאתי עותר לבג"צ בעניין הזה, אבל בוודאי שיש פה משהו בלתי סביר בהתנהלות הרשויות, כאשר הרשויות עוד לא קיבלו החלטה לגבי החצי הראשון של הזיכיון וכיצד הן יפעלו לגביו.

גלעד ארדן: הרשויות לא קיבלו החלטה גם לגבי החצי השני של הזיכיון.

גלעד ארדן: כיוון שהחוק לא מותיר שיקול דעת אם הזכיין לא עמד במחויבויותיו, יש צורך לדון בבקשה שלו להאריך את הזיכיון שלו, לדחות אותה, להוציא מכרז ואם תהיינה עתירות נגד תוצאות המכרז יש לדון גם בהן בערכאות משפטיות.

גלעד ארדן: כל הדברים האלה נדרשים להיעשות בשנה ו-8 חודשים.

גלעד ארדן: זה עלול להוביל למסקנה, שהמסך עלול להיות מוחשך.

גלעד ארדן: הברירה שלכם להבין, או שתעזרו לו להאריך את הזיכיון או שהמסך יוחשך לכמה חודשים בגלל החוק, או שיהיה צריך שוב לתקן את החוק ולהתאים אותו למציאות שנוצרה, דבר שלא רצינו שיקרה.

יורם חטב: או להחליף שר תקשורת, או לבטל את המשרד המיותר הזה.

מנשה סמירה: בהנחה שההחלטות יתקבלו לגבי חצי התקופה בחודש הקרוב, וכך אמור להיות, אנחנו נעמוד בלוחות הזמנים ולא יהיה צורך להחשיך מסך.

גלעד ארדן: האם נציג התקשורת רוצה להתייחס לדברים?

דודי קופל: אנחנו כרגע נמצאים בסיג ושיח עם הרשות השנייה.

דודי קופל: אנחנו נוכל להכין אותם בלוח זמנים קצר יחסית.

גלעד ארדן: האם יש לך הסבר מדוע לא הובאו התקנות לאחר שנה וחצי?

דודי קופל: לא, אין לי הסבר.

גלעד ארדן: קשה לדרוש קיום מחויבויות ככה מאחרים.

מודי פרידמן: אנחנו מגיעים לפה מאיזושהי סיבה, שכנראה יש בעיה יותר גדולה מאשר התנהלות כזו או אחרת.

מודי פרידמן: אני מנסה לקחת את זה לדיון קצת יותר רחב ויותר גדול.

מודי פרידמן: אולי צריכה להיעשות עשייה יותר משמעותית, כדי שערוצים טלוויזיה לא יצטרכו להגיע לוועדת הכלכלה כדי לדון במחויבויות.

גלעד ארדן: ברור, רק בהקלות.

מודי פרידמן: גם לא בהקלות.

מודי פרידמן: לא בכלל.

גלעד ארדן: באופן עקרוני אני מסכים איתך.

גלעד ארדן: אני בהחלט חושב, שצריך לעבור למשטר של רישיונות, על מנת שלא תצטרכו להגיע לוועדות.

מודי פרידמן: כנגזרת של זה, אני חושב שלאף אחד לא היתה כוונה כאשר הערוצים האלה יצאו לדרך, שבעלי הזיכיון ימצאו עצמם בבעיות כלכליות שכאלה.

מודי פרידמן: זאת לא היתה הכוונה.

מודי פרידמן: כפי שציינת בתחילת דבריך, שוק הפרסום חווה חוסר עמידה בתוכניות העסקיות של כולם.

מודי פרידמן: השנה היחידה שבה ראינו התקדמות ושיפור, היתה שנת 2007.

מודי פרידמן: גם אז מצב הזכיינים בכלל – ואני מרשה לעצמי להיות מייצג של כולם – לא היה טוב.

מודי פרידמן: לגבי ערוץ 10 והמחויבויות שלו, אני יכול לומר שערוץ 10 עושה מאמץ ארוך ומייגע שעולה לבעלי מניותיו מאות מיליוני שקלים על מנת להעמיד ערוץ מכובד וראוי, שזוכה לאחוזי צפייה שמעידים על שני דברים.

מודי פרידמן: הדבר האחד, הוא שהצופים נהנים לצפות בו.

מודי פרידמן: הדבר השני, הוא כדי שהוא יוכל לעמוד במחויבויות התוכניות שהוא לקח על עצמו.

מודי פרידמן: בנוסף, על מנת לעשות מזה כסף.

מודי פרידמן: בואו לא נשכח שמדובר בערוץ מסחרי, ולא בערוץ ממלכתי שמקורות הכספיים שלו שונים.

מודי פרידמן: אנחנו אכן מנהלים שיחות קשות לכל הצדדים, שבהן אנחנו באים מדי פעם ככאלה שלא עומדים או לא מסוגלים לעמוד במחויבויות.

מודי פרידמן: זה לא בגלל עניין של רצון, אלא בגלל מציאות כלכלית.

מודי פרידמן: אני חושב, שהערוץ הזה עשה קפיצת מדרגה גדולה מאוד בשנים האחרונות.

מודי פרידמן: אני חושב שחלק מהמחויבויות שנגזרו, גם אחרי התיקונים שציינת שנטלת חלק בהם, גם ברמת הישימות ההפקתית אי אפשר היה לעמוד בשנים האלה בלוחות הזמנים.

מודי פרידמן: אני חושב שידידיי יוכלו לספר לכם, שדרמה לא יכולה להיעשות במהלך שנה.

מודי פרידמן: זה לוקח יותר זמן, לפעמים יותר מאשר שנה וחצי או שנתיים.

גלעד ארדן: אבל שמענו שאתם מוסיפים ב-9 חודשים הקרובים עוד 30,000,000 שקלים.

מודי פרידמן: צוין קודם, שהצגנו לרשות התחייבויות לא שידוריות.

מודי פרידמן: אתה שאלת, מה זאת התחייבות לשדר.

מודי פרידמן: המשמעות האמיתית שלנו כגופים משדרים, אלה החוזים עליהם חתמנו עם התעשייה.

מודי פרידמן: אלה הם חוזים משפטיים, חוזים כלכליים.

מודי פרידמן: התחייבות היא התחייבות לפיה חתמת עם גוף הפקה על ביצוע סדרת דרמה, שאמורה להיות משודרת בשנת 2008.

מודי פרידמן: האמירה היא לא למלא לוח שידורים, ולהעביר אותו במייל.

מודי פרידמן: הכוונה שלנו היא לשדר אותה.

מודי פרידמן: אם אנחנו חתמנו על הסכם, זה אומר שאנחנו כבר משלמים.

מודי פרידמן: אנחנו מסיימים לשלם על הדרמות לפני שהן עולות לשידור.

גלעד ארדן: כלומר, אתה אומר שעד סוף שנת 2008 היקף ההוצאה שלכם על סוגה עלית לא יפחת מ-80,000,000 שקלים.

מודי פרידמן: אתה חייב להבין, שיש שני תהליכים.

מודי פרידמן: יש תהליך אחד שבו אתה מוציא את הכסף, ויש תהליך אחר שבו אתה משדר.

מודי פרידמן: לא חייב להיות קשר בין השניים.

מודי פרידמן: אתה שואל, האם יש לנו כוונה לזה?

מודי פרידמן: כן.

מודי פרידמן: האם בפועל כל הדרמות או התכניות האחרות שחתמנו עליהן תגענה בשנת 2008?

מודי פרידמן: כוונתי שכן.

מודי פרידמן: האם זה יקרה?

מודי פרידמן: אני לא יודע.

מודי פרידמן: זה חלק מהמקצוע שבו אנו חיים.

מודי פרידמן: הרצון לשדר דרמה לא תמיד מסתדר עם הזמנים.

מודי פרידמן: הדרמה שכרגע ירדה מהמסך שלנו "מתי נתנשק", איחרה בשנה ולא בגללנו.

מודי פרידמן: אנחנו התחייבנו חוזית בחוזים, כדי לנסות ולהשלים את החסרים.

מודי פרידמן: המצב שבו אנו מוצאים את עצמנו בדיונים האלה לא נעים לי.

מודי פרידמן: אני לא חושב שזה המצב שבו גופים צריכים למצוא עצמם.

מודי פרידמן: אני חושב, שצריכה להיעשות עבודה קצת יותר גדולה.

מודי פרידמן: צריך לנסות לייצר התאמה הרבה יותר מהותית בין השוק שבו אנו פועלים לבין המציאות הכלכלית שבה אנחנו פועלים.

מודי פרידמן: לפעמים אנו מתנהלים במצב שבו כאילו ערוץ 2 וערוץ 10 הם שני הערוצים היחידים שמשדרים במדינת ישראל, מבלי להתייחס לערוץ 1 שיצא מכל פריזמה של התחייבות או עמידה במשהו.

מודי פרידמן: לי יש תחושה, שכאילו מצאו את ערוץ 2 וערוץ 10 כפותרים בעיה שיש בערוץ ממלכתי.

מודי פרידמן: אני מעריך, שזה חלק מבעיה בשוק היצירה.

מודי פרידמן: אני מבין אותה, ואני חושב שצריך לעודד אותה, אבל אי אפשר לוותר על ערוץ כל כך משמעותי, כך שהיוצרים לא יקבלו את יתרת הבשר משם.

מודי פרידמן: מקורות ההכנסה של הערוץ ההוא מאוד ברורים לכולנו.

מודי פרידמן: כולנו נוטלים בזה חלק.

מודי פרידמן: למרות שאני עובד בערוץ 10 אני משלם אגרה.

מודי פרידמן: המשברים הכלכליים של ערוץ 10 טופלו פה.

מודי פרידמן: ערוץ 2, שהוא ערוץ משגשג ומצליח – ואני אומר את זה ללא שום ציניות - גם הוא מצא עצמו במצבים לא פשוטים כלכלית, ואין שום סיבה שבעולם שהוא ימצא עצמו במצבים כאלה.

מודי פרידמן: למה שלא ימצא את עצמו?

מודי פרידמן: אם תבחנו באיזה ערוצים צופים במדינת ישראל, תגלו שמעל 60% צופים בערוץ 2, ערוץ 1 וערוץ 10.

מודי פרידמן: כלומר, הערוצים האלה מבחינה שידורית מצליחים.

מודי פרידמן: הם לא יודעים לתרגם את ההצלחה השידורית למצב כלכלי.

מודי פרידמן: בדבר הזה צריך לטפל, בלי שום סתירה לכך שצריך לדאוג ליצירה הישראלית.

מודי פרידמן: לא יכול להיות שערוצים שמשדרים וזוכים לצפייה – ואני מפרגן לערוץ 2.

מודי פרידמן: אנחנו בכלל לא בסדרי גודל שלהם, למרות שאנחנו היום במצב טוב יותר מבעבר - לא יודעים לתרגם את הדבר הזה כך שלא להפסיד את הסכומים המטורפים שבעלי המניות הפסידו עד היום.

מודי פרידמן: אני קורא ליו"ר המועצה, לנסות לעשות טיפול שהוא טיפה יותר מאשר למצוא את עצמנו במודל של פלסטרים.

מודי פרידמן: הפלסטרים האלה לא עוזרים לאף אחד מאיתנו.

מודי פרידמן: אנחנו לא רוצים לשבת פה, ולמצוא עצמנו מתחבטים עם ערוץ 2 ועם ההופעות של יורם חטב.

יורם חטב: שהם ללא תשלום.

גלעד ארדן: חלק מבעלי המניות היו גם בזמן תיקוני החקיקה של שנת 2003 ושנת 2005, לפחות זה שהוא עדיין בעל שליטה.

גלעד ארדן: היועצת המשפטית היתה אותה יועצת משפטית, והדברים נעשו בעצה אחת איתכם.

גלעד ארדן: זה קצת צורם באוזן הציבורית.

גלעד ארדן: אנחנו לא בג"צ, ולא צריך לבוא אלינו בידיים נקיות.

גלעד ארדן: אבל כאשר רומזים שצריך לתקן חוק או מחויבויות, אז יכול להיות שאחרי ששינו חקיקה ולא היתה קריסה כלכלית והייתם מקיימים את המחויבויות שלכם בשנת 2006, אז הייתם יכולים לבוא בשנת 2008 ולומר: קיימנו את המחויבויות בשנת 2006, התייעלנו, עשינו איקס ווי ועדיין הערוץ מפסיד, תבינו שהדרישות הן לא רציונאליות.

גלעד ארדן: לא עשיתם את זה.

גלעד ארדן: הפרתם את המחויבויות, ועכשיו אתה אומר את אותו דבר שנאמר כבר בפעם השלישית או הרביעית שאחרים אמרו בשם הערוץ.

גלעד ארדן: איך חברי הכנסת ייראו בעיני הערוץ?

גלעד ארדן: כרגע, לפי הפרשנות שלי, צריך לתקן את החקיקה אם רוצים להאריך את הזיכיון של ערוץ 10, אלא אם כן יצליחו לעשות כאן משהו אחר שאני לא רואה איך עושים אותו.

גלעד ארדן: זו בעיה ציבורית מאוד משמעותית.

גלעד ארדן: גם אם רוצים לדבר על מעבר למשטר של רישיונות, הכנסת לא תוכל להסתפק בזה שהערוץ יגיד לה שהוא יקיים את המחויבויות שלו.

גלעד ארדן: אי אפשר עוד פעם ללכת באותו מסלול.

מודי פרידמן: יכולתי להגיד שלא הייתי בדיון לפני 3 שנים, אבל אני לא יכול להגיד את זה כי הייתי.

מודי פרידמן: בחנתי אפשרות לבוא עם ג'ינס ולהימנע מלהיכנס.

מודי פרידמן: אני מסכים איתך, אבל אני רוצה לדייק.

מודי פרידמן: אנחנו לא קיבלנו את מה שרצינו לפני 3 שנים.

גלעד ארדן: לעניין הארכת הזיכיון.

מודי פרידמן: לא.

מודי פרידמן: אני מדבר על המחויבויות.

גלעד ארדן: זה כבר 4 שנים וחודשיים.

גלעד ארדן: מכיוון שאני בוחן את זה יומיום, אני יכול לומר לך שלא קיבלנו.

גלעד ארדן: היתה התעקשות, שבדיעבד היתה מנותקת מראייה כלכלית של שוק.

גלעד ארדן: בסופו של יום, הראייה הכלכלית צריכה להיות ראייה נכונה.

גלעד ארדן: נגזרת של הראייה הכלכלית צריכה להיות עולמות התוכן והשידורים, שאתה מחויב לציבור.

גלעד ארדן: אם הדבר הזה היה עומד בראייה הכלכלית, לא היינו מוצאים עצמנו פה.

גלעד ארדן: האם היינו מוצאים את עצמנו אם אותו ערוץ שידורים?

גלעד ארדן: להערכתי, כן.

גלעד ארדן: האם עם ישראל היה מקבל אופציה נוספת לצפייה, גם ברמה החדשותית וגם ברמה השידורית?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: לצערי, אנחנו נמצאים פה כי השוק הישראלי הוא קטן.

גלעד ארדן: זו התשובה לכל תחלואינו בנקודה הזו.

יורם חטב: אני מתחבר לדברים של מוטי ולדברים שכבוד היו"ר הזכיר, אותו ריטואל הפתטי שבו כל פעם מגיעים לוועדה, עוד פעם ועוד סיבוב.

גלעד ארדן: זה אנחנו הפתטיים.

יורם חטב: כולנו.

יורם חטב: כולנו ידנו במעל.

יורם חטב: גם אני הייתי בדיונים ההם.

יורם חטב: דורות עוברים, ואנחנו עוד מתדיינים על אותו דבר.

יורם חטב: יש פה מצב, שבו כל הצדדים מותשים וחבולים מספיק כדי להבין, שלנו יש מספיק כלים ופרספקטיבה כדי לדעת איך השוק הזה יכול לעבוד בצורה מסודרת, מבלי בכל פעם לבוא ולחפש נקודה ארכימדית דרך בג"צ, דרך ועדה, דרך תיקון חקיקה, כדי לשנות סדרי עולם, לא לקולה ולא לחומרה.

יורם חטב: אני רוצה להציג את דעתי, דעת היוצרים.

יורם חטב: בשנים האחרונות הדגש היה על חשיבות התחרות.

יורם חטב: יש פקטור אחד שבאזור הממונה על ההגבלים העסקיים ובאזורים אחרים לא שמו את הדגש מספיק, וזה התחרות בתחום התוכן.

יורם חטב: התחרות היא לא רק בתחום הפרסום, אלא גם בתחום התוכן.

יורם חטב: זה מה שהציבור רוצה.

יורם חטב: הציבור רוצה להיות מסוגל לזפזפ בין תכנים.

יורם חטב: אני לא מדבר על תכנים עליונים ותחתונים, ימניים ושמאליים.

יורם חטב: אני מדבר על תכנים, על תחרות והיצע בתוכן.

יורם חטב: כדי שתהיה תחרות בתוכן, צריך רגולאטור עם כלים.

יורם חטב: תחושתנו, שהרשות השנייה מגדירה בימים אלה צורת עבודה שונה ממה שהיה כאן עד היום, וצריך לחזק אותה, צריך לתת לה כלים לעשות את זה.

יורם חטב: צריך ליצור כללי משחק.

יורם חטב: גם ערוץ 10 עכשיו במגרש של הגדולים, ואנחנו שמחים שהוא במגרש של הגדולים.

יורם חטב: כולם צריכים לקבל את כללי המשחק.

יורם חטב: מי שלא יכול לשחק במגרש של הגדולים, הוא עובר לליגת נוער.

יורם חטב: בליגה של הגדולים צריך לקבל את הכללים האלה.

יורם חטב: אני קורא עוד פעם לכל הצדדים: לערוץ 10, לערוץ 2, לרשות ולנו, לשבת במקום אחד, לריב כמה שצריך ולצאת עם תשובות.

יורם חטב: אחרי שסוגרים את המחויבויות וסוגרים את המכרזים ואת תיקוני החקיקה, הנקודה הקריטית היא האכיפה.

יורם חטב: לייצר דרמה לוקח בין שנה לשנתיים מרגע הגיית הרעיון ועד לרגע השידור.

יורם חטב: זה תהליך ארוך בשיתוף הרבה אנשים.

יורם חטב: דווקא משום כך, בשל הסוג המיוחד של התחום הזה, הבדיקה והאכיפה צריכות להיות תכופות יותר ומיידיות יותר.

יורם חטב: גם כאשר מבקשים מאנשים לשלם חובות, זה ייקח הרבה זמן עד אשר ישלמו את החובות האלה.

יורם חטב: לכן, צריכים להקדים תרופה למכה, לבדוק חתימה על חוזים, ולבדוק מראש ככל האפשר כדי שהאדם לא יגיע לפקק תנועה כמו שקרה בכבלים, שגם שם משרד התקשורת שכח שהוא משרד התקשורת בכל מיני תחומים בהם היה צריך להתקין תקנות.

יורם חטב: אם אין אכיפה ואין סנקציות והרשויות לא עושות את שלהן, אין פלא שהעוברים באור אדום עוברים באור אדום.

יורם חטב: הרמזור לא ברור.

יורם חטב: הרמזור צריך להיות מאוד ברור ומוסכם על כולם.

הדס פלד: אנחנו מבקשים שערוץ 10 יעמוד בחוק ובכללים, ושיהיה שוויון מלא בין הערוצים.

גלעד ארדן: אני רוצה לסכם את הישיבה.

גלעד ארדן: לאור הודעת הרשות השנייה, שדוח ועדת תורג'מן יוגש באמצע חודש אפריל, נקיים בתחילת המושב הבא של הכנסת, באמצע מאי, דיון משולב בנושאים שעלו פה וגם בדיון לגבי זכייניות ערוץ 2, בעקבות המגמות שהסתמנו לאחר הדיון בבג"צ.

גלעד ארדן: בכל מקרה אי אפשר שלא להתייחס לעובדה, שלכאורה הדיון התנתק מכך שהיה מכרז.

גלעד ארדן: אף אחד לא מכריח להתמודד במכרז הזה, אין ערבויות של המדינה לכך שכל מי שמתמודד במכרזי המדינה צריך לצבור רווחים.

גלעד ארדן: אנשים בוגרים, בעיקר אנשי עסקים מוצלחים, לוקחים בחשבון את כל השיקולים, ולפעמים הם מצליחים ולפעמים הם נכשלים.

גלעד ארדן: כאשר הם מצליחים, הם נהנים.

גלעד ארדן: כאשר הם נכשלים בהערכת העסקה שהם נכנסו אליה, לא הציבור הישראלי ישלם את המחיר.

גלעד ארדן: זה התפקיד של הכנסת, זה התפקיד של הרשות השנייה, זה התפקיד של משרד התקשורת, שאנחנו קצת שוכחים אותו בכל הסיפור הזה.

גלעד ארדן: אני מבקש, שמשרד התקשורת יעביר בדחיפות את התקנות עם המועדים שהוא מציע לצורך הגשת הבקשות להארכת הזיכיון, ולא ימשיך להפר את החוק.

גלעד ארדן: אני מצפה מהרשות השנייה, במנותק מוועדת תורג'מן, להפעיל את סמכויותיה במסגרת הסנקציות שצריך להטיל על ההפרות הפנים מסכיות של שנת 2006, כולל נשק יום הדין במידה ולא יופקדו הערבויות הנדרשות שמספקות אתכם ברמת ודאות נדרשת.

גלעד ארדן: כמו ששמענו פה ממנכ"ל הערוץ, הגשת לוח משדרים היא הגשת לוח משדרים, ובין זה לוודאות שהדברים יתרחשו עדיין יש מרחק.

גלעד ארדן: הוא לא מוכן להגיד, כי הם יתרחשו בוודאות.

גלעד ארדן: אני מכבד את האמירה שלו, כי היא אמירה כנה והוגנת.

גלעד ארדן: אנחנו מבחינתנו כן צריכים למקסם את רמת הוודאות הזו, כי זו החובה שלנו כלפי הציבור.

גלעד ארדן: בכל שאר הדברים נעסוק לאחר שיוגש דוח תורג'מן.

גלעד ארדן: תודה רבה הישיבה נעולה.