ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 329, 2008-03-11 09:30

אופיר פינס-פז: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על סדר יומנו – הצעת חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע)(הוראת שעה)(תיקון מס' 11), התשס"ח-2007.

עודד ברוק: החוק שאנחנו נפגשים אחת לשנה כדי להאריך את תוקפו קובע תיקוני חקיקה גם בחוק עובדים זרים.

אופיר פינס-פז: הנוהל הזה - הנוכחות שלנו מכבידה עליכם?

עודד ברוק: להפך, אני שמח להופיע כאן.

אופיר פינס-פז: עובדה שביקשתם להאריך את התוקף ב- 5 שנים.

אופיר פינס-פז: כנראה שאתה רוצה לראות אותנו רק פעם ב- 5 שנים.

עודד ברוק: זו ההחלטה של ועדת השרים לענייני חקיקה.

עודד ברוק: אנחנו הצענו שנתיים וועדת השרים לענייני חקיקה ביקשה 5 שנים.

אופיר פינס-פז: מי בוועדת השרים, אם אתה זוכר?

עודד ברוק: לא אני נכחתי.

עודד ברוק: למיטב ידיעתי זה היה שר המשפטים בעיקר.

אופיר פינס-פז: גם לי היתה תחושה כזו.

עודד ברוק: החוק הזה קובע 4 עבירות פליליות על מעסיקים, מלינים, מסיעים של עובדים זרים – והכוונה היא לתושבי יהודה ושומרון, וכן למי שנתן לתושב כאמור לנסוע ברכב ישראלי בלי שיש לו אישור לכך.

עודד ברוק: הצורך הוא צורך ביטחוני והוראת השעה עומדת להסתיים בסוף חודש מרץ.

אופיר פינס-פז: איפה החוק המקורי שאנחנו אמורים להאריך?

אופיר פינס-פז: האם הוא על שולחן הוועדה?

אופיר פינס-פז: אני מבקש להפיץ אותו בין חברי הוועדה.

עודד ברוק: ולכן אנחנו מבקשים להאריך אותו פעם נוספת.

עודד ברוק: אני רק מזכיר שבתיקון של שנה שעברה קבענו שהחזקה הקבועה בו - שאם נתפס נהג מסיע תושב יו"ש נטל ההוכחה עליו להוכיח שהוא לא חשד שאותו נוסע הוא תושב השטחים או שהוא בדק את התעודות שלו – צומצם, והוא חל רק באזורים שקרובים לאזורי יהודה ושומרון.

אהרון כהן: שבפועל – לא מתבצע.

אופיר פינס-פז: אני מבין שיש פה דו"ח של השר לביטחון הפנים .

עודד ברוק: זה בהתאם לתיקון שנעשה בשנה שעברה – אנחנו מחויבים להעביר לוועדה.

אופיר פינס-פז: תפרט את הדיווח, אולי?

אלי דוידזון: הדיווח מתייחס לשני סוגים של תיקים – תיקי פ"א ותיקי א"ת, שזה סיווג שבעצם בוטל במשטרה.

אלי דוידזון: היום אנחנו בעיקר מתרכזים בתיקי פ"א.

דוד אזולאי: מה זה פ"א?

אלי דוידזון: ראשי תיבות של פנקס האשמות ואי תביעה.

אלי דוידזון: כל התיקים של המשטרה, תיקי החקירה הפליליים, הם תיקי פ"א היום.

אלי דוידזון: אז אולי היה מיעוט של תיקים שנגררו או שבטעות סווגו – אנחנו גם רואים שזה רק 11 תיקים.

מירי פרנקל שור: אולי כדאי רק להבהיר שפנקס האשמות – זה תיקים שבחקירה.

אלי דוידזון: גם בתיקי א"ת נפתחו חקירות.

אלי דוידזון: הפ"א זה היום הסיווג משטרתי פנימי.

אלי דוידזון: זה השם של התיקים במשטרה.

אלי דוידזון: זה תיקי חקירה.

אלי דוידזון: בסך הכל בשנת 2007 נפתחו נגד מסיעים 3,630 תיקים.

אלי דוידזון: תמונת המצב שיש כאן היא קצת השתנתה כי מאז חלו כמה עדכונים בכמויות.

אלי דוידזון: אז ה לא 3,628 אלא 3,630 – נוספו שני תיקים.

אלי דוידזון: זה סך כל התיקים שנפתחו נגד מסיעים מכל המחוזות בשנת 2007.

אלי דוידזון: מתוכם, אחרי זה נציגת התביעות תפרט כמה הועברו לתביעה, כמה נדונו.

אלי דוידזון: בסך הכל נסגרו 1,688.

מירי פרנקל שור: איפה אתה רואה את זה?

אלי דוידזון: אני אעבור על הטבלה שיש לכם – בסך הכל נפתחו 3,630.

אלי דוידזון: מב"ד זה תיקים שהם עדיין בחקירה, עדיין פתוחים.

אלי דוידזון: אז בעמודה של המב"ד מצוין 739 תיקים, ונכון להיום זה 450 תיקים בלבד.

אלי דוידזון: אם נתמקד בטבלה – נסגרו תיקים בידי המשטרה בעילות שונות, שמפורטות בהמשך.

אלי דוידזון: בסך הכל נסגרו 1,519 תיקים, מתוכם – עבריין לא נודע זה 5, אין אשמה פלילית – 28, חוסר ראיות – 798, חוסר עניין לציבור – 683, וכל השאר – 5.

אלי דוידזון: זה כל מיני חריגות סטטיסטיות.

אלי דוידזון: אני לא יודע בדיוק איך להסביר את זה, איזה עוד עילות יכולות להיות פה, אבל בגדול אנחנו רואים שרוב התיקים נסגרו או מחוסר ראיות או מחוסר עניין לציבור.

אופיר פינס-פז: סך הכל שנסגרו זה 1,500 והפתוחים זה 739 - זה לא נותן לך 3,600.

אלי דוידזון: היו עוד תיקים שהועברו לתביעה.

אופיר פינס-פז: כמה הועברו לתביעה, להגשת כתב אישום?

אלי דוידזון: לי כתוב – 1,165 עברו לתביעה ועוד 50 לפרקליטות.

אלי דוידזון: בסך הכל – 1,215 תיקים.

דוד אזולאי: זה מתוך ה- 3,630?

אלי דוידזון: כן.

אלי דוידזון: אם ניקח את ה- 1,688 ועוד 1,215 ועוד 450 – נגיע ל- 3,630.

מירי פרנקל שור: אתה מדבר על המספרים אצלך אבל אתה לא מדבר על המספרים שמופיעים אצלנו בטבלה.

אלי דוידזון: כי המספרים של התביעות לא מופיעים פה.

אלי דוידזון: ממה שמופיע במפות הסטטיסטיות של המשטרה, הועברו לפרקליטות – 50 תיקים ולתביעה המשטרתית – 1,165 תיקים.

אופיר פינס-פז: מתי מעבירים לפרקליטות ומתי לתביעה המשטרתית?

אלי דוידזון: זה הרבה פעמים תלוי בחומרת העבירות, כי פה יכול להיות - - הרי המערכות הסטטיסטיות שלנו מפלחות לפי עבירות.

אופיר פינס-פז: לכאורה זו אותה עבירה, או שיש הצטרפות של - -

אלי דוידזון: ייתכן שהיתה עבירה יותר חמורה – אולי סיכון חיי אדם בנתיב תחבורה, אם היה מרדף – אני לא יודע.

אופיר פינס-פז: מה הסנקציה, תזכירו לי?

אופיר פינס-פז: עודד ברוק; עד שנתיים מאסר.

תמר שיכט: אני אולי אבהיר שבתביעה אנחנו סופרים כמות כתבי אישום שהוגשו בשנת 2007.

תמר שיכט: יש כאן שאריות משנת 2006 של 100-200 תיקים.

תמר שיכט: הם הגיעו לתביעה בסוף 2006 וכתב אישום הוגש - אבל בגדול הנתונים תואמים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להבהיר לשר לביטחון פנים –אני מבקש שהדו"ח שאתם מגישים יהיה יותר קריא, יותר ברור.

אופיר פינס-פז: אני מבקש בשנה הבאה שלא יהיו בו ראשי תיבות אלא רק מונחים ברורים.

אופיר פינס-פז: גם המונח עצמו, פנקס האשמות – זה סוג של מונח אנכרוניסטי שהוא לא לגמרי ברור אבל ודאי שראשי התיבות לא ברורים.

אופיר פינס-פז: אז תכתבו בשפה שאפשר להבין.

אופיר פינס-פז: יש לנו לפעמים תחושה שאתם כותבים את הדו"ח כדי שלא נבין אותו.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שהדו"חות יהיו קריאים, ברורים ולא יתנו לחברי הכנסת תחושה שמדווחים להם אבל כדי שלא יבינו.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שהדו"ח יהיה ברור וקריא ולא מסתיר יותר מאשר מגלה.

עודד ברוק: אני חושב שהדו"ח ברור ודווקא מסביר.

אופיר פינס-פז: הדו"ח צריך להיות קריא וברור עד כדי כך שהוא לא מצריך הסבר נוסף של שום גורם.

אופיר פינס-פז: אפשר לשאול שאלות ולקבל הבהרות, אבל בעיקרון הוא צריך להיות ברמה כזו שהוא קריא וברור לכל מי שקורא אותו, שאמור לקבל אותו – חברי הכנסת, וזה לא המצב.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לצאת מנקודת הנחה שזה לא נעשה במזיד.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לבקש באופן מיוחד שהדו"ח בשנה הבאה יוגש בשפה קריאה, שיהיה ברור לכל מי שקורא מה המצב.

אופיר פינס-פז: פעם שניה – אם אפשר שהדו"ח גם ישווה בין השנים.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, שבשנה הבאה נקבל נתונים לגבי השנה.

אופיר פינס-פז: תמיד שתהיה השוואה לפחות לשנה אחורה, כדי שנראה את הדינמיקה.

אופיר פינס-פז: לגופו של עניין - עושה רושם שאתם אוכפים את החוק הזה בצורה מאד נחושה.

אלי דוידזון: כן, ורציתי גם להשיב שיש לי את הנתונים של הדו"ח של השנה שעברה.

אופיר פינס-פז: זה שינוי מרענן שגופים שמגיעים לכאן מביאים גם נתונים.

אופיר פינס-פז: זה דבר שאני רוצה לשבח אותך על זה.

אופיר פינס-פז: אז אולי תגיד לנו לפחות בקווים כלליים מה ההבדל בין 2007 ל – 2006.

אלי דוידזון: בסך הכל, ב- 2006 נגד מסיעים נפתחו 3,979 תיקים.

אלי דוידזון: זאת אומרת, שאנחנו רואים שיש פה ירידה של בערך 300 תיקים.

אופיר פינס-פז: קרוב ל -10%.

אלי דוידזון: כן.

אלי דוידזון: 360 תיקים פחות.

אלי דוידזון: מתוך זה, ממה שרשום לי הועברו לתביעה 717 תיקים – אלה נתונים שבאמת לא כדאי להביא אותם לפה, נתוני התביעה, כי אלה נתונים שמשתנים.

אלי דוידזון: אני יכול להגיד שנסגרו, מתוך כלל התיקים האלה, נסגרו על ידי המשטרה 2,396 תיקים, תיקים שנפתחו ב- 2006.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת – נסגרו יותר מאשר ב- 2007.

אלי דוידזון: בדיוק.

אלי דוידזון: זאת אומרת – למרות שזו כמות יותר גדולה של תיקים, גם מבחינה יחסית, מבחינת אחוזים – נסגרו יותר תיקים.

אלי דוידזון: רובם – מחוסר ראיות.

דוד אזולאי: מה זה אומר, שאתם, בעצם - -

אלי דוידזון: שיש בעיות ראייתיות.

אלי דוידזון: גם כך, וגם במצב הנוכחי – שקדם לתיקון או קדם לצמצום החזקה, יש הרבה בעיות ראייתיות להוכחת העבירה שמיוחסת למסיעים.

מירי פרנקל שור: היתה צמצום תחולה ולא צמצום חזקה.

מירי פרנקל שור: צמצום תחולה באזור הגיאוגרפי.

יפעת רווה: - - - העבירה, רק החזקה צומצמה באזור גיאוגרפי.

דוד אזולאי: בעצם, מתוך כל כך הרבה אנשים שנתפסים, אחוז קטן מועמד לדין בסופו של דבר.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: לא אחוז קטן בכלל.

עודד ברוק: זה לא אחוז קטן.

עודד ברוק: אתה יכול לראות גם את היקף הענישה בטבלה ד'.

עודד ברוק: תראה שיש 765 שהורשעו.

מירי פרנקל שור: אבל באיזה עונשים – זו גם שאלה.

קריאה: - -

מירי פרנקל שור: וזה הומר לעבודות שירות?

מירי פרנקל שור: מה הסיבה שהענישה כל כך נמוכה?

מירי פרנקל שור: אמנם זה מאסר, אבל - - פה יש חודשיים ושלוש.

מירי פרנקל שור: הסיבה מה הסיבה לכך.

אופיר פינס-פז: זה אומר שזה מאסר בפועל או שזה מומר?

אופיר פינס-פז: לפי מה שאני רואה הרי כולם מומרים, כי כולם מתחת ל – 6 חודשים, לא?

קריאה: - -

אופיר פינס-פז: כמה יש מעל 6 חודשים?

אופיר פינס-פז: אתם לא כותבים.

אופיר פינס-פז: ה- 6 קובעים.

אופיר פינס-פז: כדאי לדעת את הנתון האמיתי.

אופיר פינס-פז: אני יוצא מנקודת הנחה שאנשים לא יושבים, בפועל, אלא אם כן הם עברו עבירה שניה, או עבירה חוזרת, שהפעילו להם את התנאי או שזו עבירה נוספת, שהחמירו אתם.

אופיר פינס-פז: או שאלה עבירות שהלכו לכתב אישום של הפרקליטות.

אופיר פינס-פז: אבל בנורמה, במקרה החמור זה חודשי מאסר שמומרים בעבודות שירות.

אופיר פינס-פז: כך זה עושה רושם.

אופיר פינס-פז: אלא אם כן תגידו לי שיש לכם נתונים אחרים.

אופיר פינס-פז: יש הערות לגבי הדיווח?

אופיר פינס-פז: לילה מרגלית; הסעיף הרי כולל גם סמכות של שוטר בעצם להשבית רכב ל -30 ימים על סמך יסוד סביר שאדם עבר עבירה לפי הסעיף הזה שאוסר הסעת שוהה בלתי חוקי.

אופיר פינס-פז: ונשאלת השאלה: מתוך אותם תיקים שנפתחו, בכמה תיקים הפעילו את הסמכות הזאת, ומתוך אותם מקרים שהפעילו את הסמכות – כמה הגיעו, בסופו של דבר, להעמדה לדין?

אופיר פינס-פז: כלומר, האם מפעילים את הסמכות הזו גם במקרים שבהם בסופו של דבר התיק נסגר?

אופיר פינס-פז: יש לנו נתונים על השבתת רכב?

אלי דוידזון: לא.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: זה חלק מהדיווח, לא?

אלי דוידזון: לא, זה לא חלק מהדיווח.

אלי דוידזון: הדיווח כולל כמויות של תיקים אבל הסמכות יכולה בהחלט להיות מופעלת, הרי זו סמכות כללית שמופעלת בתחילת - -

אופיר פינס-פז: זה סוג של סמכות מינהלית.

אופיר פינס-פז: שוטר יכול על המקום להשבית לו את הרכב.

אלי דוידזון: כן.

אלי דוידזון: זה לא בהכרח חייב להיות ממגזר החקירות.

אלי דוידזון: זה הרבה פעמים קציני מג"ב.

אלי דוידזון: ולשאלתה של עורכת הדין מרגלית - -

אופיר פינס-פז: זה יכול להיות שוטר או קצין?

אלי דוידזון: למיטב זכרוני זה רק קצין.

אלי דוידזון: יכול להיות בהחלט מצב שבסופו של דבר התיק ייסגר בסוף ההליך.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להכניס תיקון שהדיווח יכלול גם את הנתון הזה.

אהרון כהן: אני מבקש לדעת כמה מוניות נכנסו לקטגוריה הזו – שנתפסו או שלא נתפסו.

אהרון כהן: היו"ר אופיר פינס –פז: מישהו יודע נתונים?

אהרון כהן: קריאה: אנחנו לא מנהלים כזה מעקב.

יהודה בר אור: אני מארגון נהגי המוניות הארצי.

יהודה בר אור: אנחנו פה בשנה שעברה ישבנו והבאנו לפה נתונים על נתונים לוועדת הפנים.

יהודה בר אור: הגענו למצב שיצאה מפה מפורטת איפה מותר לעצור מסיע ואיפה –לא.

יהודה בר אור: לצערי, אני, השנה הזו, נודד בכל תחנות המשטרה בארץ, בכל גוש דן, ממשטרת תל אביב למשטרת מסובים, לפתח תקווה, בת ים, חולון ויפו.

יהודה בר אור: כל יום אני נקרא על ידי נהג מונית כדי להסביר לשוטרים שלא הפיצו אצלם את המפה, ועוצרים נהגי מוניות שלוקחים מיפו לבת ים, מיפו לחולון, הם עוצרים כנגד ההחלטה שהיתה בוועדת הפנים.

אופיר פינס-פז: ביפו וחולון הם עוצרים?

אהרון כהן: כן, ומשביתים לו את המונית.

יהודה בר אור: יותר מזה – אתמול נסע נהג מונית מפתח תקווה לאור יהודה.

יהודה בר אור: לקחו לו את המונית, יש לו פה את הצו.

יהודה בר אור: השוטר אמר לו –אני לא מכיר את החוק הזה בכלל.

יהודה בר אור: אתם, פשוט מאד, לא העברתם שום דבר ממה שאנחנו פה סיכמנו.

יהודה בר אור: פה אתם הפכתם אותנו להיות כלי שרת בתוככם.

יהודה בר אור: אתם לא גיבורים גדולים, משטרת ישראל – אני בן של שוטר ואני הייתי 3 שנים במוסך המשטרה.

יהודה בר אור: אתם לא גיבורים כאלה גדולים, אבל אתם גיבורים על נהגי המוניות.

יהודה בר אור: נהג מונית צריך לבדוק תעודת זהות או לריב עם המחבל?

יהודה בר אור: נהג מונית הוא נהג שבא לעבודה, ואל תעשו אותנו שוטרים כי אנחנו לא רוצים להיות שוטרים.

יהודה בר אור: מה אתם רוצים מאתנו?

אהרון כהן: דבר ראשון – עוצרים את האוטו ל- 30 יום.

יהודה בר אור: למה זה גורם?

יהודה בר אור: הנהג, לא יודע לכתוב אז הוא תופס אותי ואני עוזר לו.

יהודה בר אור: בי"ת, הוא צריך ללכת לעורך דין.

יהודה בר אור: עורך דין לוקח לו בין 1,900 ל- 2,800 שקל.

יהודה בר אור: מה אתם רוצים מאתנו?

אופיר פינס-פז: אבל למה צריך לחכות לישיבת הוועדה?

אופיר פינס-פז: למה לא פונים אלינו במשך כל ימות השנה?

עודד ברוק: וגם אלינו.

אהרון כהן: פנינו אליכם מספר פעמים

עודד ברוק: לא נכון.

אהרון כהן: פנינו אליך כמה פעמים ושלחת לנו מכתב עם תשובה שלילית, שאתה לא רוצה להתערב בזה.

אהרון כהן: יש לנו מקרה של אתמול עם קצין בשם ליאור מתחנת מסובים שעצר לנו מונית והשבית אותה.

אהרון כהן: הנהג היום לא עובד.

אהרון כהן: הוא אב ל- 6 ילדים.

אהרון כהן: אין לו מה לאכול והשביתו לו את המונית.

יהודה בר אור: הוא לא עשה עבירה.

דוד אזולאי: תסביר איפה הוא השבית, באיזה מקום, על מה.

דוד אזולאי: יהודה בר אור: באור יהודה.

דוד אזולאי: הוא העלה בתחנה המרכזית נוסעים.

דוד אזולאי: הנוסע נראה לו אדם רגיל.

דוד אזולאי: נכון שהוא היה ערבי, אבל הוא נראה לו אדם רגיל.

דוד אזולאי: היו"ר אופיר פינס –פז: גם ערבי הוא אדם רגיל.

יהודה בר אור: אתם הפכתם אותנו פה לשוטרים, אז אנחנו צריכים לתפקד בין - -נוסע או לא נוסע.

יהודה בר אור: הוא רצה לנסוע לאור יהודה, מפתח תקווה מרכז.

יהודה בר אור: נסע אתו לאור יהודה.

יהודה בר אור: בדרך לאור יהודה היה מחסום, לקחו לו את המונית.

יהודה בר אור: האדם מתחנן ואומר: יש חוק.

יהודה בר אור: אני לא מדבר על זה שיש פה אפליה גדולה מאד בין האוטובוסים ומוניות השירות שלהם אין צורך בכלל לבדוק.

יהודה בר אור: אז אנחנו פעם אחת כלי רכב ציבורי כמו אוטובוס או לא - זה כבר סיפור נפרד.

יהודה בר אור: אבל גם החלטה שהוחלט עליה פה בוועדת הפנים בשנה שעברה, ואנחנו נכנסים לתוך העניין - -.

יהודה בר אור: לא יכול להיות.

יהודה בר אור: יש החלטה ואתם לא מיישמים אותה.

אהרון כהן: אנחנו מבקשים שקצין המשטרה יתקשר למשטרת מסובים וישחרר לו את המונית.

יהודה בר אור: שיסביר לו את החוק.

אופיר פינס-פז: קודם כל אני מבקש שבסוף הישיבה תכתוב את הפרטים המדויקים.

אופיר פינס-פז: אני בטוח שהנציגים של המשטרה כאן יטפלו - -

אהרון כהן: הוא לא רצה להתערב –

אופיר פינס-פז: למה אתה מפריע לי?

אופיר פינס-פז: שמענו, הבנו.

אופיר פינס-פז: זה מאד לא בסדר ואנחנו צריכים לטפל בזה.

אופיר פינס-פז: אז אל"ף, לגבי המקרה הספציפי – תשאיר לו את הפרטים, אני בטוח שהוא יטפל בזה בצורה הטובה ביותר.

אופיר פינס-פז: לגבי העניין עצמו, אנחנו לא מטפלים פה במקרים פרטיים אלא בנושאים כלליים ועקרוניים.

אופיר פינס-פז: קודם כל – תיאור המצב הזה הוא בלתי מתקבל על הדעת ואני ארצה לשמוע את תגובת המשטרה מדוע המשטרה לא אוכפת רק במפה שסוכמה ואושרה, בצירוף לחוק.

אופיר פינס-פז: 2.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מכם – ברגע שקורים דברים מהסוג הזה אני מבקש לדעת מזה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש- אני מקבל פה הרבה מאד פניות מאזרחים.

אופיר פינס-פז: אין שום סיבה שאם החוק הזה נאכף בצורה לא חוקית – שלא נדע מהדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אז אני מבקש להבא, אם הדבר הזה קורה, תעבירו פניה לוועדה ואנחנו גם נדרוש הסברים מהמשטרה לדברים האלה.

אופיר פינס-פז: עכשיו אבקש את תגובת המשטרה לסיפור הזה.

תמר שיכט: משתמע מהדברים ומדברי אדוני שכאילו החוק הזה הוא לא בר אכיפה באזור תל אביב.

תמר שיכט: החוק הזה תופס בכל מקום.

תמר שיכט: זאת אומרת, אסור להסיע תושב שטחים, תושב יהודה ושומרון גם בתל אביב, אלא שפשוט השינוי היה לעניין הוכחת החזקה.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת?

תמר שיכט: זאת אומרת שאדם, שאני יכולה להוכיח שהוא גם תושב שטחים וגם ללא אישור, בהנחה שאני יכולה, כמובן, אז הוא גם מבצע את העבירה שלו באמצע תל אביב.

תמר שיכט: זה לא שהחוק לא חל בתל אביב.

תמר שיכט: החוק חל גם בתל אביב, אלא שחזקת הידיעה – נקרא לזה כך, הוענקה רק באזורים על פי המפה - -

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: מה המשמעות של זה?

תמר שיכט: אפשר להוכיח בצורה אחרת.

אופיר פינס-פז: איך?

עודד ברוק: למשל – אם האדם לקח דמי נסיעה פי עשר מהמחיר שהוא בדרך כלל לוקח על נסיעה דומה.

תמר שיכט: כל מיני דברים.

תמר שיכט: אולי הוא יספר שהתנהלה שיחה והוא סיפר לו שהוא בא עכשיו מיהודה ושומרון.

תמר שיכט: מה שאני רוצה להדגיש – החלות של החוק, החוק חל גם בתל אביב.

תמר שיכט: גם בתל אביב אסור להסיע תושבי שטחים.

תמר שיכט: יש הבדלה מסוימת באופן ההוכחה כשמדובר מחוץ - -

יהודה בר אור: אני ממש חולק על מה שהיא אומרת כרגע.

יהודה בר אור: זה נכון לגבי כל - - כל הדיון הקודם שהיה, ויש פה גם סעיף בחוק, סעיף (3): "הוראות סעיף קטן כזה לא יחולו לגבי מסיע, רק בנסיעות ש - - בתוספת הגבולות -- בין הכחול לשחור".

יהודה בר אור: זו החזקה שנמצאת הרבה זמן ועליה היתה מחלוקת שכולה אמרנו, בזמנו, ובשביל זה בא השר דיכטר לפה והכנסנו את ירושלים שגם בירושלים חייבים לבקש מהם אישור, על אף שלא רצינו את זה.

יהודה בר אור: אבל קיבלנו את זה בסופו של עניין.

יהודה בר אור: אנחנו פשוט מאד, חד משמעית – המשטרה שתוכיח שהנהג הזה עשה את זה בכוונה, אבל לפני כן שלא תיקח לו את האוטו, שלא תחזיק לו את האוטו.

יהודה בר אור: שתוכיח שהוא עשה את זה בכוונה תחילה.

יהודה בר אור: שתביא אותו לבית המשפט, שישלם על זה בריבית והצמדה.

יהודה בר אור: אם הוא רוצה שאני אעזור לו אני גם מוכן לעזור לו.

יהודה בר אור: אני לא נגד זה, מה, עוד מעט ישתמע פה שאנחנו מעודדים את זה.

יהודה בר אור: אנחנו לא מעודדים.

יהודה בר אור: אנחנו כולנו רוצים שיהיה פה חוק במדינה, ושישמרו על כך שלא יהיו פיגועים.

יהודה בר אור: אבל יש החלטה שאומרת שהמשטרה צריכה להוכיח שנהג המונית נסע ובכוונה לקח את הנוסע הזה, בשביל בצע כסף.

יהודה בר אור: אנחנו יודעים שהדבר הזה - - מחוץ לקו הנהג צריך להוכיח ובתוך הקו – המשטרה צריכה להוכיח.

יהודה בר אור: וכל עוד לא קרה הדבר הזה, גם כך את החוק הזה אנחנו לא יכולים לסבול.

יהודה בר אור: החוק הזה לא יכול לחול על נהג מונית.

יהודה בר אור: כולנו יודעים על שיקול הדעת של השוטר שרצו שהוא יהיה גיבור והוא לא היה גיבור.

יהודה בר אור: אתה רוצה שנהג מונית שאין לו הכשרה יהיה גיבור?

יהודה בר אור: אין לו נשק, אין לו הכשרה ואין לו ידע.

יהודה בר אור: דיברנו על זה והסכמנו לקבל את התיקון הזה, כי אמרו – זה הרע במיעוטו.

יהודה בר אור: אבל אל תהפכו את הרע במיעוטו לטובתכם .

יהודה בר אור: זה כבר יהיה בלתי נסבל.

יהודה בר אור: אנחנו לא שוטרים ואנחנו לא רוצים להיות שוטרים.

אופיר פינס-פז: מה אתם בעצם אומרים על זה שאתם מבקשים מנהגי מוניות לגלות חושים בלשיים וכדומה?

אהרון כהן: וגם עם האישורים, יש הרבה אישורים.

אופיר פינס-פז: דיברנו על זה בישיבות הקודמות – על הקושי הזה.

אופיר פינס-פז: גם לסלק אדם מרכב זה לא דבר פשוט.

אופיר פינס-פז: גם לא לאפשר לעלות זה לא דבר פשוט.

אלי דוידזון: אדוני, זה נעשה בהרבה תחומים אחרים – הוענקו לבעלי מקצוע סמכויות שונות.

אופיר פינס-פז: למשל?

אלי דוידזון: למשל – יש הוראת חוק שאוסרת מכירת אלכוהול לקטינים.

אלי דוידזון: יש סמכות לבעל עסק לדרוש להזדהות.

אלי דוידזון: אותו הדבר עם מכירת כרטיסי הגרלה לקטינים.

מירי פרנקל שור: זה יותר מורכב.

יהודה בר אור: אבל אני, על פי החוק, חייב להסיע כל נוסע.

יהודה בר אור: חייב להסיע.

אלי דוידזון: במקצוע הזה – מי שעוסק במקצוע הזה של נהיגה במונית, אנחנו גם לא מדברים על נהג אוטובוס שמסיע עשרות נוסעים או נהג של רכבי הסעה גדולים.

אלי דוידזון: מדובר פה על נהג מונית שמסיע אדם אחד או שניים.

אלי דוידזון: גם ממה שמשתמע מדברי נציגי איגוד בעלי המוניות, הנהג ידע שמדובר בערבי.

אלי דוידזון: זאת אומרת, שתחילתו של גילוי היה פה.

קריאות: - -

קריאה: זו החשיבה שהחוק הזה מעודד.

לילה מרגלית: תחוקקו חוק שאסור להיות ערבי.

אלי דוידזון: חס וחלילה, זו לא היתה הכוונה.

אלי דוידזון: אם השתמע מזה איזשהו שמץ של אפליה – לא זו היתה הכוונה.

אלי דוידזון: אבל לנהג מונית ניתנות כל הסמכויות.

אלי דוידזון: ברור – זה בדיוק עניינה של החזקה.

אלי דוידזון: איפה היא חלה?

אלי דוידזון: באותם שטחים שבאמת סביר שהוא היה צרי ך באמת לדעת שמדובר בתושב שטחים, שאלה האזורים שמשיקים לקו התפר.

מירי פרנקל שור: לא בהכרח.

מירי פרנקל שור: נכון שליד קחו התפר – סביר להניח - - יש מקומות שהם יותר פנימה – בירושלים - - -

אלי דוידזון: אז כמו בכל עבירה אחרת, החובה על המשטרה להוכיח את זה.

אלי דוידזון: הוא לא חייב לדעת כלום, הוא לא חייב לבקש כלום.

יהודה בר אור: אבל למה עוצרים את האוטו?

מירי פרנקל שור: החזקה, במתחם הגיאוגרפי שאותו תחמנו היא רחבה מאד.

מירי פרנקל שור: לפי מה שאתה אומר – אולי אפשר לצמצם את זה עוד יותר.

אלי דוידזון: זה כבר צומצם.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להציע, תגידו לי מה דעתכם – שבתוך מדינת ישראל הסנקציה המנהלית – לא תהיה, בעניין השבתת הרכב.

אופיר פינס-פז: כי עוד פעם: אתה צריך להוכיח חזקה כשאתה נמצא בגבולות המפה.

אופיר פינס-פז: לכן אני אומר: יכול להיות שיש מקום לחקירה, ויכול להיות שבחקירה תגלו כל מיני דברים שהם לא על פי החזקה.

אופיר פינס-פז: אבל אני חושב שהסנקציה המיידית שאתם מטילים אותה - החוק הזה, בעצם, יש לו רציונל שהוא עושה הבדל – בין במפה ובין שלא במפה.

אופיר פינס-פז: הוא עושה איזשהו סוג של רציונל.

אופיר פינס-פז: בהליך המשפטי ודאי לא יכול להיות הבדל.

אופיר פינס-פז: בהליך המנהלי – שהוא פונקציה של החלטת קצין, אני חושב שיש מקום לעשות הבדל.

עודד ברוק: במקום שבו לא חלה החזקה, גם לא ניתן יהיה - - -

אופיר פינס-פז: אני חושב שיש מקום לעשות הבחנה, כי החוק עושה הבחנה בין שני מקומות.

אופיר פינס-פז: לגבי ההליך הפלילי – הוא הליך פלילי.

אופיר פינס-פז: אם יש חשדות שמחייבים כתב אישום, אז זה לא משנה – כתב אישום הוא כתב אישום, לא משנה איפה אתה עובד.

אופיר פינס-פז: אבל לגבי הפונקציה המנהלית, יש מקום לחשוב על הבחנה.

אופיר פינס-פז: דוד אזולאי: איך אותו נהג מונית אמור להבחין בין שוהה כדין ובין מי שלא שוהה כדין?

אופיר פינס-פז: לכן עשינו הבחנה, לכן עשו מפה.

אופיר פינס-פז: אמרנו שנהג מונית שהוא בקו התפר צריך לעשות את ההבחנה, אבל כשהוא נוסע בין תל אביב לאור יהודה - - לכן אני חושב שיש מקום לשנות גם את הסנקציה המנהלית.

אלי דוידזון: רובם של המקרים מתרחשים באזורי קו התפר ומיעוטם – בתוך הארץ, וגם – ואת זה אני אומר מתוך ניסיוני, במרבית המקרים כלי הרכב מוחזרים.

אלי דוידזון: פה עולה לכאורה שכלי הרכב מוחזקים 30 יום.

אלי דוידזון: ברוב המקרים הם מוחזרים אחרי הרבה פחות זמן.

יהודה בר אור: למה צריך לעצור אותו ?

יהודה בר אור: אם יש כזו החלטה - -

אופיר פינס-פז: אז אני מוכן לצמצם את החזקה על הרכב ל – 7 ימים.

אהרון כהן: 7 ימים זה גם הרבה לגבי נהג מונית שלא יהיה לו ממה להתפרנס.

אהרון כהן: הם לא יכולים לעצור כל נהג שנוסע בתל אביב ל – 7 ימים.

דוד אזולאי: זו פרנסה - -

אופיר פינס-פז: סיכמנו -48 שעות.

עודד ברוק: במקום שבו לא חלה החזקה.

אופיר פינס-פז: אני אומר שוב – לגבי קו התפר לא שינינו.

אופיר פינס-פז: לגבי תוך ישראל – עד 48 שעות.

אהרון כהן: במקרה שיש חשד.

אופיר פינס-פז: ודאי שבמקרה שיש חשד .

אהרון כהן: אבל אם הוא נוסע לתומו – ערבים, פועלים - -

תמר שיכט: כל תיק יש לו את החשד שלו.

יהודה בר אור: אף אחד לא אמר שלא תביאו אותו לבית המשפט.

יהודה בר אור: אבל עזבו אותו באותו מעמד.

יהודה בר אור: תן לו לעבוד, הוא צריך להביא לחם לילדים שלו.

אלי דוידזון: השאלה איך אנחנו מתגלגלים הלאה.

אלי דוידזון: בתום 48 השעות - -

אופיר פינס-פז: מחזירים את האוטו, אלא אם כן –

קריאה: ובמידה ויש חשד - -

אופיר פינס-פז: מה זה קשור?

אופיר פינס-פז: יש חשד, תעמיד אותו לדין.

קריאה: אפשר להגיש בקשה לבית משפט.

קריאה: יש סמכויות כלליות להגיש בקשה לבית משפט, ובית משפט יחליט.

דוד אזולאי: מה אתם עושים בתוך ה- 30 יום?

אופיר פינס-פז: הרי בתוך 48 שעות - אני לא בטוח שאתם מסוגלים להחליט אם אתם מגישים לכתב אישום.

אופיר פינס-פז: אלי דוידזון: ההורדה המנהלית היא לא לצורכי חקירה.

אופיר פינס-פז: אני לא תופס את זה כראיה.

אופיר פינס-פז: אם אני רוצה לתפוס את זה כראיה, זה חוק אחר, סעיף אחר.

אופיר פינס-פז: ההורדה המנהלית היא לא הורדה ראייתית.

אופיר פינס-פז: זה מאד דומה למה שקבוע בפקודת התעבורה לגבי הורדה מנהלית של רכב שהיה מעורב בעבירת תנועה.

אופיר פינס-פז: קריאה: שם הוא עשה עבירה.

אופיר פינס-פז: פה הוא לא עשה.

אלי דוידזון: לכאורה.

אופיר פינס-פז: כשאדם נוסע במהירות 150 קמ"ש – הוא עשה עבירה, לא לכאורה.

קריאות: - -

עודד ברוק: על זה אי אפשר ל - -

דוד אזולאי: עושה רושם שהמשטרה עושה לעצמה חיים קלים.

אופיר פינס-פז: זה הכל המחוקק נתן לה והוא יכול לקחת לה.

יהודה בר אור: נקווה שהמחוקק לא ייתן לה את זה הפעם.

יהודה בר אור: ממש זה עונש.

אופיר פינס-פז: אנחנו סיימנו את הדיון בעניין הזה, נעמיד את זה על 48 שעות לגבי תוך ישראל.

אופיר פינס-פז: לגבי החוק עצמו, לפני שאנחנו מדברים על משך הוראת השעה - למישהו יש הערות נוספות לגבי החוק עצמו?

איילת עוז: לעניין הדיווח, אני חושבת שמה שעלה מהדיון שהדיווח צריך גם לכלול באיזה מקרים שבהם הורשעו אנשים היה שימוש בחזקה, ומתי לא היה שימוש בחזקה, כדי שנוכל, באמת, לראות את ההיקף של הצורך בה, האם באמת יש צורך בה, או אין בה צורך, ובאיזה מקרים.

תמר שיכט: אין אפשרות קודם כל לאסוף נתונים כאלה.

תמר שיכט: מעבר לזה – התיקים מוגשים לבית משפט, יש הסדרי טיעון, מודים - אי אפשר לאסוף - - הוכחות, כמה היה שימוש בפועל, ממשי, שניסו להוכיח.

תמר שיכט: יש קושי של איסוף נתונים כאלה, מה עוד שהדברים הם דינמיים.

אופיר פינס-פז: כן, אבל הדיווח הוא לא פר תיק.

אופיר פינס-פז: אנחנו מבקשים שמות.

עודד ברוק: בסטטיסטיקה אתה יכול להגיד - -כמה הוגשו כתבי אישום, אלה נתונים שהמחשב המשטרתי מוציא אוטומטית.

עודד ברוק: כאן אנחנו צריכים בעצם להיכנס לכל תיק ולבדוק כל תיק ותיק - -

אופיר פינס-פז: זה לא שהם לא יכולים, זה מצריך מהם מאמץ מיוחד.

אופיר פינס-פז: זו בעיה כי זה על כל הארץ, כל המחוזות.

איילת עוז: אבל אני כן חושבת שאפשרי שלמשל הפרקליט, או התובע, בסוף התיק – ידווח, וזה יירשם.

איילת עוז: זה בוודאי דבר שלא מוציאים היום ב- enter, אבל זה לא נראה לי מידע שלא ניתן --

אלי דוידזון: בשם המשטרה –זה מידע שלא ניתן - -

קריאה: מדובר ב- 1,200 תיקים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שבעלות – תועלת זה מוגזם.

לילה מרגלית: אם אפשר להתייחס לגוף החוק – אני מבקשת לחזור ולהזכיר בהזדמנות הזו את הבעייתיות העמוקה, העקרונית שטמונה בחוק הזה.

לילה מרגלית: גם לאחר צמצום החזקה וגם לאחר צמצום תחולתו, גם מבחינה מהותית וגם מבחינה גיאוגרפית - מדובר בחוק שבעצם דורש מאנשים במדינה דמוקרטית - -

אופיר פינס-פז: סליחה, רגע.

אופיר פינס-פז: ב- 2007 לא היתה לנו, למיטב זכרוני, פעולת טרור שבוצעה על ידי מישהו שהסיעו אותו, בנוסח החוק.

דני גבע: היה.

תמר שיכט: וכמה מסוכלות ?

דני גבע: סוכלו – זה גם פעולת טרור, בעצם.

דני גבע: ניסיון.

דני גבע: י': הפיגוע האחרון בדימונה – התנועה של שני המחבלים מחברון לדימונה נעשתה על הפלטפורמה הזאת של הסעת השב"חים, כמו שנעשה בשני מקרים - -

אופיר פינס-פז: ואתם תפסתם את המסיעים?

י': תפסנו.

לילה מרגלית: אפשר לשאול שאלה ברוח דומה?

לילה מרגלית: מתוך כל אותם מקרים של הסעות שב"חים מהשטחים לישראל, כמה מתוך אותם מקרים מדובר בפיגועי טרור או בניסיונות לבצע פיגועי טרור?

אופיר פינס-פז: זה לא משנה.

אופיר פינס-פז: משום שבסופו של דבר מספיק שזה מסכל פיגועים ומספיק שזה ברור ששב"חים שמתכוונים לבצע פיגוע, גם אם הם מיעוט קטן – משתמשים באמצעי הזה, זה מספיק כדי שנגן על עצמנו.

אופיר פינס-פז: השאלה, עוד פעם קשורה למידתיות.

אלי דוידזון: הפלטפורמה היא הרבה יותר רחבה.

לילה מרגלית: הסיבה שאני שואלת היא שלא מדובר באיזשהו חוק ניטרלי שלא פוגע בזכויות אדם או שלא פוגע בעקרונות יסוד של הדמוקרטיה.

לילה מרגלית: מדובר בחוק שבעצם – ואני חושבת שפליטות הפה שהיו כאן, האם מדובר בערבי או אדם רגיל – שהמטרה היא לתפוס ערבים.

לילה מרגלית: אני לא זוכרת את הניסוח המדויק אבל זה מראה איך החוק הזה מעודד חשיבה של profiling.

לילה מרגלית: הרעיון שאזרח במדינה דמוקרטית צריך להתעניין לפני שהוא נותן טרמפ מזדמן לאדם או לפני שהוא נותן לו לישון בבית מלון במעמד של האדם בישראל או ברקע הלאומי שלו, במוצא הלאומי שלו -הוא רעיון זר למדינה דמוקרטית, שיש לו מחיר מאד מאד כבד.

דוד אזולאי: תזכרי דבר אחד – אנחנו נמצאים במצב מסוים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

דוד אזולאי: אנחנו מסכנים אנשים ואנשים נהרגים כתוצאה מאותה חדירה של אותם אנשים בלתי חוקיים שמנצלים את מה שאת אומרת עכשיו.

לילה מרגלית: אל"ף הרעיון שטמון בחוק הזה כאילו כל אדם שנכנס לישראל מהשטחים מוחזק כטרוריסט הוא גם רעיון מאד בעייתי.

קריאות: - -

לילה מרגלית: אני מבינה שאני במיעוט כאן ולכן אני רוצה להסביר את עמדתי באופן אמיתי.

לילה מרגלית: ככל שבאמת יש צורך למנוע כניסה של אנשים מהשטחים לישראל – זה התפקיד של המשטרה.

לילה מרגלית: זה לא התפקיד של אנשים פרטיים במדינה דמוקרטית למנוע כניסה של אנשים - -

אופיר פינס-פז: אני מבין את העמדה הזו.

אופיר פינס-פז: שמענו אותה לאורך כל השנים ממך ומאחרים.

אופיר פינס-פז: אנחנו, לצערי הרב, נאלצים להשתמש באמצעי החקיקה הזה ואני מעריך שאנחנו נמשיך להשתמש בו גם השנה.

אופיר פינס-פז: השאלה היא : את טוענת לעצם קיומו של החוק, והחוק יישאר, כך אני מעריך.

אופיר פינס-פז: השאלה היא אם יש איזשהו סעיף, איזשהו דבר שאת חושבת שבכל זאת נכון לשנות אותו ואת חושבת שנוכל גם להסכים לדבר.

אופיר פינס-פז: אנחנו דנו בחוק ובסעיפים שלו די בפירוט.

איילת עוז: עוד דבר אחד, שהבנתי שיש אתו בעיה משמעותית בשטח, וזה דבר שגם עלה בדיון הקודם, וזה העניין שיש שלל אישורים שונים והבנתי שלא פעם, כיוון שרוב האנשים שמועמדים לדין בגלל החוק הם בסופו של דבר אנשים שהם נורמטיביים - קבלנים, חקלאים, נהגי מוניות וכו' – הבנתי שהגישו לא מעט תיקים שבהם, למשל, הציגו של אפשרות לשהות בקו התפר שהוא אישור שלא מאפשר לשהות, אבל הוא נראה כמו אישור.

איילת עוז: הראו לאדם אישור ואחר כך העמידו אותו לדין.

איילת עוז: יש בלבול מאד גדול בעניין הזה של האישורים ויש מקרים שאנשים חושבים שהם מעסיקים אנשים שיש להם אישורים, ובעצם אין להם.

איילת עוז: כמה פעמים חזרו על העובדה שיעשו פרסום של אות אישורים, שיקבעו את זה.

איילת עוז: אנחנו רואים שלא קרה כלום.

איילת עוז: אני כן חושבת – קשה לי לומר איך צריך לנסח את זה בדיוק בחוק, אבל זו בעיה שחוזרת ועולה ואני חושבת שראוי לתת לה פתרון.

אופיר פינס-פז: יש לכם דרך להתמודד עם זה?

אלי דוידזון: כן.

אלי דוידזון: מתמודדים עם זה.

אלי דוידזון: נוצר הרושם, גם מנציגת האגודה לזכויות האזרח וגם מנציגת הסנגוריה שהמסייעים, המסיעים, המלינים והמעסיקים הם אנשים תמימים – אחד נותן טרמפ, אחד הוא חקלאי שמעסיק.

אלי דוידזון: לא כך הוא הדבר.

אופיר פינס-פז: היא אמרה שהם אנשים נורמטיביים.

אלי דוידזון: הם גם עושים את זה לשם שמיים.

אלי דוידזון: לא כך הוא הדבר.

אופיר פינס-פז: לא, הם אמורים להתפרנס מזה.

אלי דוידזון: לגבי מסיעים – אנחנו כבר מזהים התארגנויות, ארגוני פשיעה שעוסקים בהסעות מאורגנות של שוהים בלתי חוקיים.

קריאות: אז תטפלו בהם.

אלי דוידזון: בזה אנחנו מטפלים.

אלי דוידזון: גם אצל אותו מעסיק – הוא רוצה להעסיק את השב"ח כדי לשלם לו פחות.

אופיר פינס-פז: ואתה טוען שהוא יודע טוב מאד שהוא שב"ח.

אלי דוידזון: אני אומר שהחוק ברור והאישורים ברורים.

אלי דוידזון: יש בסך הכל 3 סוגים של אישורים – יש אישורים שניתנים על ידי המנהל האזרחי, יש סוג של אישור שניתן ממשרד הפנים – למי שמבקש איחוד משפחות, ויש צווים של בית משפט.

אלי דוידזון: אלה שלושת הדרכים שתושב מאיו"ש או עזה יכול לשהות באופן חוקי במדינת ישראל.

דוד אזולאי: אותו נהג מונית יכול להבחין ביניהם?

אהרון כהן: לא מודעים, ולא מכירים אותם.

אופיר פינס-פז: אני יכול לבקש מכם שבפעולה יזומה שלכם אתם תעבירו אותו לאיגוד המוניות והם יפיצו אותם לכל המוניות בארץ?

אלי דוידזון: אלה לא צווים שמוצאים על ידינו והם לא נמצאים אצלנו.

אלי דוידזון: זה צווים שמוצאים על ידי המנהל האזרחי.

אופיר פינס-פז: אין לך דוגמאות של שלושה - -?

יהודה בר אור: אנחנו מוכנים לבדוק את האישורים.

יהודה בר אור: אנחנו גם בודקים, איפה שצריך, אם אנחנו מרגישים שיש צורך בזה.

יהודה בר אור: הבעיה היא שיש שתי בעיות עם הנושא: אל"ף, האישור – לא הכשירו אותנו איך לבדוק את זה.

יהודה בר אור: רובנו לא יודעים איך זה נראה.

יהודה בר אור: דבר שני – נוצר מצב ששני נהגים לפני שבועיים נתפסו, ואחר כך התברר במשטרה שהם צדקו – ושחררו להם את האוטו.

יהודה בר אור: הציגו להם אישור מזויף.

יהודה בר אור: כששאלו את המציגים למה הם הציגו אישור מזויף, מה הם אמרו לשוטרים?

יהודה בר אור: – רצינו להתפרנס, אז עשינו את זה, צילמנו את האישור והראנו לנהג המונית.

תמר שיכט: אני לא מצפה מנהג מונית שיבדוק זיוף.

תמר שיכט: לא יעלה על הדעת דבר כזה.

י': אם מותר להגיב למה שאמרה נציגת הסנגוריה - דיברו פה על שני דברים שונים.

י': נציג ארגון המוניות דיבר פה על הצורך לזהות על ידי נהג מונית.

י': נציגת הסנגוריה, אם הבנתי נכון, דיברה על מעסיק.

איילת עוז: רק כדוגמה.

י': האישור הוא פרטני מול מעסיק.

י': לא ניתנים אישורים כלליים לכניסה לישראל ואז – תחפש עבודה בתוך ישראל.

י': המעסיק מקבל אישור פרטני.

י': הוא הולך למנהל האזרחי לבקש את האישור הזה.

י': הוא לא יכול להיתמם ולהבין שהוא לא מבין באישורים.

י': זו היתממות.

אופיר פינס-פז: אנחנו הגענו לחלק האחרון של הישיבה – אנחנו מכניסים עוד אלמנט לדיון: אורך הוראת השעה.

אופיר פינס-פז: אני כבר אומר לכם שלא מתקבל על דעתי שהוראת השעה תהיה לחמש שנים.

אופיר פינס-פז: קודם כל – אני רוצה לקוות שיהיה שינוי בחמש שנים האלה.

דב חנין: הממשלה מדברת על הסכם שלום תוך שנה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה קודם כל לקוות שיהיה שינוי בחמש שנים.

דוד אזולאי: אשרי המאמין.

אופיר פינס-פז: לא אמרתי שאני מאמין, אמרתי שאני רוצה לקוות.

דוד אזולאי: היתה תקופה שגם אתה האמנת.

אופיר פינס-פז: אני מאמין בדברים אמיתיים ולא בדברים פיקטיביים.

אופיר פינס-פז: אבל אני עדיין מקווה שיהיו לנו פלטפורמות שגם אתה וגם אני נוכל להאמין בהן.

דוד אזולאי: אני לפחות מתפלל בשביל זה.

אופיר פינס-פז: אני, בכל אופן, לא מקבל את העניין של חמש שנים .

אופיר פינס-פז: זה נראה לי מרחיק לכת, זה נראה לי לא מתקבל על הדעת.

אופיר פינס-פז: זה לא נכון משום בחינה, ועובדה שגם המשרד לביטחון פנים לא הציע לממשלה חמש שנים אלא שנתיים.

אופיר פינס-פז: אז אנחנו נתייחס קודם כל לבקשה המקורית של המשרד לביטחון פנים של שנתיים, וזה יהיה בסיס הדיון.

אופיר פינס-פז: אני זוכר שאנחנו, באיזה שהוא שלב בשנה שעברה הצענו למשרד שהוא יבחן חקיקה - -

מירי פרנקל שור: לפחות לעניין הלנה והעסקה, איזשהו הסדר.

אופיר פינס-פז: לא לעניין ההסעה.

אופיר פינס-פז: לעניין הלנה והעסקה - זה גם דבר שהוא אחר והוא גם נוגע לשב"חים אחרים, לאו דווקא מהשטחים.

יפעת רווה: לא.

יפעת רווה: פה מדובר רק על השטחים.

מירי פרנקל שור: על העניין של הלנה והעסקה – החוק אמנם מדבר על תושבי האזור, אבל הלנה והעסקה נכון לא להלין ולהעסיק שלא בהתאם ל - -יכול להיות שיש מקום להסדר כללי גם לשוהים בלתי חוקיים - -

אופיר פינס-פז: אני זוכר שהעלינו את הנושא הזה בדיון בשנה שעברה, כשעשינו הבחנה בין הלנה והעסקה ובין הסעה.

אופיר פינס-פז: אז אל"ף, אני רוצה לשאול את המשרד לביטחון פנים האם נעשתה איזושהי עבודת מטה בהקשר הזה של לעשות את ההבחנות האלה?

עודד ברוק: יש התנגדות עקרונית של משרד המשפטים להפוך את זה מהוראת שעה להוראה קבועה.

עודד ברוק: בגלל כל מה שהתעורר כאן קודם, הם מתנגדים עקרונית לנושא.

אופיר פינס-פז: בגלל מה, בגלל שמדובר באוכלוסיות מסוימות ולא כל אוכלוסיית השב"חים?

עודד ברוק: בגלל החזקה שקבועה בחוק.

יפעת רווה: אפשר לעשות את האבחנה הספציפית – בדרך כלל נכון ש -- בהוראות שעה שלא נכון שהם יהיו כל כך הרבה שנים, אבל בדרך כלל גם הוראות שעה, מרבית הוראות השעה – עושים בחינה של איזשהו חוק שחושבים שככלל הוא נכון, אבל רוצים לבדוק את הנכונות שלו, ואחרי שנתיים – שלוש רואים שזה בסדר והופכים אותו להוראה קבועה.

יפעת רווה: כאן, דווקא בישיבות מדי שנה אנחנו רואים שנעשו פה הרבה שינויים בוועדה - -

אופיר פינס-פז: אני בכנסת גם 12 שנה.

אופיר פינס-פז: אני כמעט לא זוכר חוקים שהתחילו כהוראת שעה והפכו לחקיקה מלאה.

אופיר פינס-פז: אני זוכר חוקים שהיו הוראת שעה ובוטלו, אני זוכר בעיקר חוקים שהיו בהוראת שעה והאריכו להם את הוראת השעה.

אופיר פינס-פז: אני כמעט לא זוכר חוקים שהפכו מהוראת שעה להוראה קבועה.

יפעת רווה: היה, בנושא - -

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שלא היה.

אופיר פינס-פז: אני רק אומר שהזמני הופך להיות קבוע.

יפעת רווה: יש הוראות שעה שיכולות להפוך לקבועות, ויש הוראות שעה שהן מטיבן בעייתיות והן תוצר של מצב שהוא בעייתי, ואיזשהו איזון בין המצב לבין הכלים.

יפעת רווה: זו הסיבה שראינו ערך מוסף של הבחינה של הנושא הזה בוועדה מדי שנה, וכל שנה ראינו שינוי די דרסטי.

יפעת רווה: בשנה שעברה, למשל – זה צומצם.

יפעת רווה: מבחינתנו, אם המשרד לביטחון פנים יביא הצעה ספציפית של צמצום רק להעסקה, אז יכול להיות שאפשר יהיה לשקול את זה אבל ככלל, ההוראה הזו – טוב שהיא נבחנת.

אופיר פינס-פז: אני בכל זאת מבקש שתתבצע עבודת מטה בממשלה, בין משרד המשפטים למשרד לביטחון פנים לגבי מה אפשר לבטל, מה אפשר להפוך להוראת חוק קבועה ומה צריך להמשיך בהוראת שעה, כי הוראת השעה הזו היא מאד רחבה.

אופיר פינס-פז: היא נמשכת המון שנים, ומבחינה משפטית היא קטסטרופה.

אופיר פינס-פז: לא שזה מפריע לשר המשפטים – הוא רוצה להאריך את זה לחמש שנים.

אופיר פינס-פז: אבל עדיין, לנו זה קצת מפריע, זה בעייתי.

דב חנין: אני רוצה להעיר 4 הערות.

דב חנין: החוק שאנחנו מבקשים להאריכו הוא חוק מאד בעייתי.

דב חנין: הוזכר פה האפקט של ה- profiling שהחוק הזה מייצר.

דב חנין: בעצם החוק הזה מסמן אוכלוסייה כחשודה.

דב חנין: זה דבר מאד בעייתי, זה דבר שברוב ארצות העולם הנאור משתדלים להימנע ממנו, ולצמצם אותו במקומות שבהם הוא היה קיים.

דב חנין: בחברה שלנו, ה- profiling הזה רק יחזק את הגזענות שממילא קיימת בחברה הישראלית, ולכן, כאשר אנחנו שוקלים במאזן של יתרונות מול חסרונות את יתרונותיו של החוק מול חסרונותיו, אני חושב שחסרונותיו העקרוניים גוברים בהרבה על כל יתרון שאולי קיים בו, במקרה כזה או אחר.

אופיר פינס-פז: איך אתה יכול לומר את זה?

דב חנין: ידעתי שתשאלו – ולכן נערכתי מייד עם שלוש הערות נוספות.

אופיר פינס-פז: יש לך התנהלות שאני מאד אוהב אותה – אתה יכול להגיד את הדברים הכי קשים במתינות מאד מכובדת.

אופיר פינס-פז: אבל הדברים נשארים חמורים.

אופיר פינס-פז: החוק הזה, בסופו של דבר, נועד לנסות ולטרפד את הטרור.

אופיר פינס-פז: אתה יודע שהוא אפקטיבי.

אופיר פינס-פז: הוא מדי פעם מצליח ומדי פעם –לא מצליח.

אופיר פינס-פז: יש לו מחיר, ואני לא מתעלם מהמחיר.

דב חנין: אני מגיע לנקודה השניה שאולי תיתן תשובה מסוימת לשאלתו של אדוני.

דב חנין: לחוק הזה יש הרבה מאד בעיות מעשיות.

דב חנין: צריך לזכור, קודם כל, שבחוקי מדינת ישראל, גם בלי החוק הזה, אם אני חושד שמישהו הולך לבצע עבירה – עכשיו, למשל, מדברים על משפחתו של המחבל מג'אבל מוכבר.

דב חנין: אם האנשים ידעו או היה להם חשד שהוא הולך לבצע את המעשה שהוא ביצע והם לא מנעו אותו – אז לפי חוקי ישראל הקיימים היום, הם עבריינים.

אופיר פינס-פז: סיוע לדבר עבירה.

דב חנין: או אי מניעת פשע.

דב חנין: יש עבירות שקיימות היום בספר החוקים, אפשר להפעיל אותם.

דב חנין: לעומת זה, החוק הזה הוא חוק שיש אתו הרבה מאד בעיות מעשיות.

דב חנין: אני באמת מטיל ספק, אני אומר את זה במלוא המתינות האפשרית- באפקטיביות של המנגנון הזה.

דב חנין: יש פה שאלות של הסעה, יש פה של שאלות של הלנה, יש פה שאלות של העסקה.

דב חנין: בואו נדבר לרגע על שאלות של הסעה.

דב חנין: נמצאים פה נציגי ארגון נהגי המוניות.

דב חנין: החוק הזה בעצם מטיל על אותו נהג מונית את החובה לבדוק מסמכים של אנשים שהם מסיעים.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: של אנשים שהם חושדים בהם שהם שב"חים – פלסטינים.

דב חנין: יש את השב"חים הפלסטינים התמימים, שאני מבין שהחוק הזה לא מיועד להתעסק בהם, כי מטרתו של החוק להתעסק בטרור, אז במקרה של השב"חים הפלסטינים התמימים, או של סתם אזרחים פלסטינים זו תוצאה לא רצויה של החוק.

דב חנין: אני חושב שכולנו מסכימים שהתוצאה הזו היא לא רצויה.

דב חנין: כלומר – באותם מצבים שלא מדובר בטרוריסט, כאשר פונים לאזרח הערבי ומבקשים ממנו להציג תעודה, הוא מציג תעודה.

דב חנין: זו תוצאה לא רצויה.

דב חנין: לעומת זאת, בואו נחשוב לרגע על הטרוריסט - - עודד ברוק: אבל הפניה יכולה להיות גם אל אזרח ישראלי - -

אופיר פינס-פז: הוא מדבר על אזרח ישראלי.

עודד ברוק: לאזרח ישראלי יהודי.

עודד ברוק: למה כשמבקשים ממני, בכניסה לקניון - -

קריאות: - - -

דב חנין: לעומת זאת – בוא נדבר על המקרים שאליהם החוק מתייחס.

דב חנין: נניח שאותו אדם עלה על המונית הוא טרוריסט, ואין לו תעודה.

דב חנין: זה האדם שנתפוס אותו, זה האדם שבשבילו נועד החוק – הטרוריסט שאין לו תעודה מזויפת.

דב חנין: הרי אם יש לו תעודה מזויפת הוא יציג אותה, ונפתרה הבעיה.

דב חנין: הטרוריסט שאין לו את התעודה המזויפת – אנחנו מעמידים מולו את נהג המונית בחזית מלחמתה האמיצה של מדינת ישראל מול הטרור.

דב חנין: אני חושב שזה כאילו פתרון.

דב חנין: אני חושב שזה ישרא –בלוף.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: אתה יודע להרבה פיגועים הטרוריסטים הגיעו במוניות, ויש גם אנשים שנכנסו לכלא כי הם ידעו.

דב חנין: למדינה הרי יש אמצעים הרבה יותר פשוטים להתמודד עם הבעיה.

דב חנין: הזכירו פה לדוגמה את הפיגוע בדימונה.

דב חנין: מדינת ישראל החליטה - בשביל התנחלות מאד חביבה שנמצאת בפינה הדרום מערבית של הגדה המערבית, להשאיר שם חור של 4.5 ק"מ בגדר.

דב חנין: מי שהיה שם – זה לא איזה נהג מונית שמסיע.

דב חנין: זה יותר מרכבת ישראל.

דב חנין: מדינת ישראל החליטה שכדי לא להוציא התנחלות מעבר לגדר, חס וחלילה, אנחנו משאירים שם את האזור לגמרי פתוח.

דב חנין: אולי זה פתרון יותר נכון ויותר ראוי כדי למנוע כניסה של אנשים לתחומה של ישראל?

דב חנין: יש גבולות למדינת ישראל, אז שתקבע אותן.

דב חנין: יש רשויות ביטחון במדינת ישראל.

דב חנין: יש להם תפקידים.

אופיר פינס-פז: חשבתי שהירוקים, את הארגונים הסביבתיים - -

דב חנין: לא במקרה הזה.

דב חנין: על הגדר הזו – הירוקים לא אמרו כלום.

דב חנין: אין שם שום דבר סביבתי, במקרה הזה.

דב חנין: הירוקים התנגדו לגדר כשרצו להקים גדר איפה שיש מצוקים במדבר יהודה.

דב חנין: שם באמת עוד לא ראיתי שאנשים עוברים.

דב חנין: לכן, אדוני היושב ראש, אני חושב שבמקום הפתרון שהמדינה הולכת אליו כאן, יש לה אמצעים אחרים שרשויות החוק עצמן יכולות לנקוט בהם, והם אמצעים עדיפים.

דב חנין: הערה אחרונה- אני כמובן מסכים להערה של אדוני.

דב חנין: אני חושב שחמש שנים זה כבר לא הוראת שעה, זה כבר כמעט הוראה לדורות.

דוד אזולאי: אני רוצה, קודם כל, בשונה מפעמים קודמות, הפעם אנחנו מקבלים את הבקשה מוקדם, בזמן.

דוד אזולאי: היו מקרים שקיבלנו את ההוראה בדקה ה- 90 ואז היינו נאלצים לקיים דיונים מהירים כדי לקדם, אבל הפעם, ייאמר לזכות הנוגעים בדבר שנעשתה עבודה וזה בסדר, זה מוקדם.

דוד אזולאי: עלתה פה בעיה לגבי אותם אישורים שמנפיקים אותם גורמים.

דוד אזולאי: לא קיבלנו תשובה האם אתם מתכוונים להעביר דוגמאות של אותם אישורים לאותם נהגי מוניות שלפחות הם יידעו במה מדובר.

דוד אזולאי: אי אפשר לדרוש מהם לזהות – על פי מה?

דוד אזולאי: על פי המראה?

דוד אזולאי: השפה?

דוד אזולאי: אני חושב שראוי שתיקחו את זה בחשבון, שנהגי המוניות יקבלו סוג של אישור שהם יידעו שהם שזה הדבר שהם צריכים לראות.

קריאה: -- המעסיקים.

דוד אזולאי: המעסיקים יודעים, כי המעסיק מזמין את האישור ומקבל אותו.

דוד אזולאי: עם המעסיק אין בעיה.

קריאה: - - שב"ח, גם מי שניתן לו אישור והוא מסתובב במקום שהוא לא צריך להיות בו.

דוד אזולאי: הדבר השני שרציתי לשאול – כמה זמן נמשך הדיון מהרגע שאותו נהג נתפס עד להגשת כתב האישום או מתן גזר הדין.

דוד אזולאי: האם יש סחבת בעניין הזה, או שזה בכל זאת בגלל המצב שאנחנו נמצאים בו - האם יש קיצור הליכים ומזמנים את האנשים האלה לדיון מהיר?

דוד אזולאי: לגבי הוראת השעה – אני חושב שחמש שנים זה הרבה זמן, אבל גם שנה זה מעט זמן.

דוד אזולאי: אנחנו צריכים למצוא פה את שביל הזהב.

אופיר פינס-פז: הם מציעים שנתיים, המשרד לביטחון פנים.

דוד אזולאי: הייתי מאמץ את זה.

דני גבע: יש דברים שנאמרו פה ואני לא רוצה להגיב עליהם לגופם כי זה פשוט נובע מחוסר ידיעה וחוסר ידע על המצב האמיתי.

דני גבע: דברים נאמרו מחוסר ידיעה.

דני גבע: אני לא רוצה להרחיב את הדיבור, אלה דברים שהם ידועים.

דני גבע: יש דברים שאנחנו בודקים אותם וזה עשרות מקרים של מעורבות של שב"חים.

דני גבע: מה שאני רוצה לומר כרגע זה על אורך התקופה ולא על תוכן החוק.

דני גבע: לצערי הרב ניפגש פה בעוד שנתיים ונבקש להאריך את התוקף של החוק הזה משום שלצערי הרב, לא צפוי שינוי לטובה במישור הזה.

דני גבע: המצב, כפי שאנחנו רואים אותו, לא הולך ולא משתפר.

דני גבע: לכן צריך לקחת בחשבון שהוראת השעה הזו צריכה להיות לפרק זמן יותר ארוך משנתיים.

דני גבע: העמדה של משרד הביטחון היא העמדה של המשרד לביטחון פנים, אבל אני חושב ששנתיים לא מספיקות, וצריך לחשוב על כיוון של להפוך את ההוראה להוראת קבע בכלל.

לילה מרגלית: השאלה רק האם לאור המחיר הכבד של החוק הזה ולאור מה ששמענו על הצורך הנטען להתמודד עם אנשים שמכניסים אנשים מהשטחים לישראל באופן שיטתי - האם אן מקום להגביל את זה, או – מצד אחד, למי שמסיע אדם מהשטחים לישראל, ושוב, מבלי לגרוע מהדברים העקרוניים שאמרתי, או לחלופין – להגביל את זה למי שעושה הסעה באופן שיטתי או בתמורה מיוחדת.

לילה מרגלית: כלומר, נאמר שהטרמפ המזדמן הוא לא בעיה.

לילה מרגלית: ויש אנשים לא מעטים שנתפסים על ידי הטרמפ המזדמן.

לילה מרגלית: אם זו לא הבעיה ואם זו לא המטרה, אני חושבת שיש מקום, לאור המחיר הכבד של החוק הזה, לשקול אם לצמצם את זה לבעיה שמנסים להתמודד אתה, שהיא בעיה אחרת.

אופיר פינס-פז: אל"ף, אני חושב שצריך לעשות איזו עבודת מטה, ואני באמת חושב שאם אפשר לעשות חוק יותר צודק, ואם אפשר לעשות אבחנות בתוך חקיקה, הייתי ממליץ לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם זה אפשרי, וזה ודאי לא אפשרי כרגע, על רגע אחד, אבל אני בהחלט חושב שזו הערה בכיוון הנכון.

מירי פרנקל שור: אני רוצה לטעון לעניין אורך התקופה.

מירי פרנקל שור: אני מבקשת להציע להאריך את הוראת השעה מקסימום בשנה אחת, מהנימוקים האלה: לעניין הלנה והעסקה – כבר נאמר, ביקש היושב ראש בשנה שעברה שתיערך עבודת מטה ותבחן הממשלה אפשרות שההסדר לא יהיה כבר בהוראת שעה אלא יהיה הסדר של קבע.

מירי פרנקל שור: עבודת המטה לא נערכה, הממשלה לא באה עם תשובות, ואני חושבת שלהאריך בשנתיים נוספות לא ראוי, במקרה הזה.

מירי פרנקל שור: לעניין ההסעה – יש שני דברים.

מירי פרנקל שור: ראשית, אנחנו רואים שקודם כל חוקק בשנה שעברה תיקון ואנחנו מקבלים על פי חוק דיווח לוועדה.

מירי פרנקל שור: על פי הנתונים האלה אנחנו יכולים ללמוד ולראות אם יישאר ההסדר לגבי ההסעה בהוראת שעה- הוועדה תמיד תורמת משלה, משפרת ומחלקת.

מירי פרנקל שור: אני מבקשת להשאיר את העניין על תקופה של שנה אחת.

מירי פרנקל שור: דבר שני – אני מבקשת להציע לוועדה לקבל נתונים גם לגבי סעיף (ג)(1) שמדבר על איסור שימוש ברכב ונטילת רשיון וגם, אולי, חילוט על ידי בית משפט לפי סעיף (ד)(2) – לקבל נתונים נוספים שהם בהחלט, כאשר הם יבואו בפני הוועדה, גם כאשר הוועדה ביקשה, בהשוואה לשנים קודמות יעזרו לוועדה לראות האם יש מקום בשיפור ההסדר שקיים היום בחקיקה.

אופיר פינס-פז: בסדר, זה מקובל – דיברנו על זה שנקבל נתונים לגבי הרכבים.

אלי דוידזון: מקרים בודדים שאנחנו אפילו לא - -

מירי פרנקל שור: אם זה מקרים בודדים אז יכול להיות שאין מקום לאשר את החילוט ל – 30 יום.

אלי דוידזון: חילוט זה משהו אחר.

מירי פרנקל שור: סליחה – את איסור השימוש ברכב.

אופיר פינס-פז: תפיסת הרכב – ביקשתי שזה יהיה חלק מהדיווח, ואני חשבתי שזה הוסכם.

מירי פרנקל שור: אני הבנתי שאיסור השימוש ברכב באזור שבו מצוי - - החזקה ימשיך לעמוד על 30 יום וגם בשאר המקומות – על 48 שעות.

מירי פרנקל שור: ביקשנו לקבל דיווח.

אופיר פינס-פז: זה מסוכם ומקובל.

אופיר פינס-פז: רק צריך לתקן את זה בחקיקה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לסכם ולהצביע.

אופיר פינס-פז: קודם כל – מדובר בחוק בעייתי ביותר שקיים כהוראת שעה ארוכה כאורך הגלות בספר החוקים שלנו, אבל הייתי אומר שזה מסוג הדברים שאנחנו נאלצים לבלוע במסגרת הצורך להגן על מדינת ישראל מפני טרור, מפני פעולת שב"חים.

אופיר פינס-פז: אגב, אני רוצה שתדעו.

אופיר פינס-פז: אני גם התמצאתי בזה כשהייתי שר פנים, עסקתי בזה הרבה מאד.

אופיר פינס-פז: עניין השב"חים זה לא רק פעולת הטרור עצמה.

אופיר פינס-פז: שב"חים, לצערי, מעורבים לא פעם בהעברת מידע, בקשר בין טרור לבין גורמים נורמטיביים, כביכול.

אופיר פינס-פז: יש משמעות גם לצמצום הגבלת התנועה של שב"חים.

אופיר פינס-פז: יש לזה היבטים הרבה יותר עמוקים ורחבים מאשר עצם ההשתתפות הפעילה בהפעלת פעולת טרור.

אופיר פינס-פז: אני מבין מגורמי האכיפה שהפעולה הזו במסגרת החוק הבעייתי הזה היא פעולה אפקטיבית.

אופיר פינס-פז: אני גם שם לב שאכיפה נחושה.

אופיר פינס-פז: הלוואי והייתי רואה סוג של אכיפה כזה בחקיקה אחרת.

אופיר פינס-פז: לגבי מה שאנחנו משנים – קודם כל, אנחנו ממשיכים את הרציונל של הבדל בין תוך ישראל לבין קו התפר.

אופיר פינס-פז: בקו התפר אנחנו נהיה מאד נוקשים ונחושים.

אופיר פינס-פז: בתוך הארץ אנחנו רוצים לצמצם כמה שיותר כדי גם להתמודד עם הבעיות שהחוק יוצר בתיוג כלפי הציבור הערבי ,ובכל מיני דברים כאלה – אנחנו רוצים לצמצם את העניין הזה עד למינימום האפשרי - -

יהודה בר אור: ופגיעה בנהגי המוניות.

אופיר פינס-פז: פגיעה בנהגי המוניות, פגיעה במסיעים.

אופיר פינס-פז: לכן, את עניין תפיסת הרכב שהיתה עד היום עד 30 יום גם בתוך ישראל וגם בקו התפר – בתוך ישראל נצמצם את זה ל – 48 שעות בלבד.

אופיר פינס-פז: דבר שני – אני אעמיד שני נושאים להצבעה: 1.

אופיר פינס-פז: הוראת שעה של שנה אחת, על פי המלצת היועצת המשפטית של הוועדה.

אופיר פינס-פז: במיוחד על רקע זה שלא נעשתה עבודת המטה שביקשנו אותה מהממשלה, והצעה של שנתיים, על פי הבקשה של המשרד לביטחון פנים.

אופיר פינס-פז: אנחנו נלך לשני הדברים האלה.

אופיר פינס-פז: מי בעד הארכת הוראת השעה בשנה אחת בלבד?

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז וחבר הכנסת דב חנין.

אופיר פינס-פז: מי בעד הארכת הוראת השעה בשנתיים?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת דוד אזולאי.

אופיר פינס-פז: נרשום לך הסתייגות , חבר הכנסת אזולאי.

דוד אזולאי: אני מבקש רביזיה.

אופיר פינס-פז: נצביע על הרביזיה עוד חמש דקות.

יהודה בר אור: אני שואל – האם ירושלים זה בתוך ישראל?

יהודה בר אור: אני מקווה גם להם זה יהיה 48 שעות ולא 30 יום.

יהודה בר אור: (הישיבה התחדשה לאחר 10 דקות)

אופיר פינס-פז: מי בעד הרביזיה?

אופיר פינס-פז: הרביזיה נפלה.

אופיר פינס-פז: מי בעד החוק?

אופיר פינס-פז: ההצעה היא שהחוק יוארך בהוראת שעה לשנה אחת בלבד.

אופיר פינס-פז: מי בעד הצעת החוק?

קריאות: - -

אופיר פינס-פז: מי בעד הצעת החוק לקריאה שניה ושלישית?

אופיר פינס-פז: החוק לא עבר.

אופיר פינס-פז: אני מבקש רביזיה.

אופיר פינס-פז: נצביע על הרביזיה בשעה 13:00 אני מודה לכם, הישיבה נעולה.