ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 537, 2008-03-24 11:00

רונית תירוש: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

רונית תירוש: על סדר היום צו הפעלת רכב (מנועים ודלק)(הפעלת רכב בגפ"מ)(תיקון), התשס"ח-2008.

רונית תירוש: קיבלו ב-4.12, שר התשתיות הלאומיות העביר את הצו לוועדה לדיון.

רונית תירוש: נציגת המשרד, בבקשה – ברשותך, כמעט תנהלי את הדיון.

רונית תירוש: ..

חגית אייזנמן מלכה: יש גפ"מ רגיל שמשמש לבישול, שההרכב שלו נקבע לפי תקן 1134 והחובה עליו עוד בתקן 1134 נקבעה בצו לפי חוק הגז, והגפ"מ הזה, הרכב האוליפינים שבו הוא בין 20% ל-30%, ובמקביל לו יש גפ"מ שמיועד להנעת כלי רכב שהרכבו שונה, הוא נקבע בתקן אחר ואומץ על ידי צו אחר של משרד התשתיות, של שר התשתיות, שזה צו הפעלת רכב בגפ"מ.

חגית אייזנמן מלכה: כעת אנו מציעים שתחולת האולפינים באותו גפ"מ לא תהיה כמו בגפ"מ של הבישול, אלא תהיה נמוכה יותר ותעמוד על 10%.

רונית תירוש: אני מעריכה שאולפינים זה חומר מזהם, כלומר בגלל שהתחבורה יותר חושפת אותנו לנשימה כזו ואחרת, לכן שם אתם מציעים שההרכב יהיה שונה, כלומר שהגורם המזהם הזה יפחת?

חגית אייזנמן מלכה: ההיבטים הם לא רק זיהום סביבה אלא גם בטיחותיים.

רונית תירוש: אם כך, גם בבישול אני רוצה בטיחות.

ולדימיר נמירובסקי: יש פה שני היבטים; הנושא הראשון זה נושא איכות הסביבה, והשני, פגיעה במנוע.

ולדימיר נמירובסקי: יש פה בעלי מקצוע בתחום הרכב, ואני אבקש ממנו להסביר מה משמעות אוליפינים ב-20% לעומת אוליפינים עד 10%.

אבנר פלור: בעצם, אחת הסיבות לצו הזה זה כדי לבדל בין הגפ"מ הביתי לבין הגפ"מ האוטומטיבי, כי אנו נתקלים לאחרונה וגם לפני באנשים שהרכב מיועד לשימוש בגפ"מ אוטומוטיבי, משתמשים בגפ"מ ביתי, מכיוון שהשימוש בגפ"מ הביתי ברכב גורם לנזק למערכות הגפ"מ ולמערכות הרכב וכתוצאה מזה לפליטת מזהמים גבוהה יותר.

אבנר פלור: אנו בדקנו את ההצעה של משרד התשתיות הן בהיבט של בדיקות אב טיפוס שמבוצעות לרכב אצל יצרן הרכב ושם יש הגבלה של רמת האוליפינים, וכמו כן ממכתב שגם קיבלנו מיצרן מערכת גפ"מ, גם בהולנד יש הגבלה, ולכן לדעתנו גם פה צריכה להיות הגבלה, גם לבדל וגם לא לגרום נזק למנוע הרכב בפליטת המזהמים.

רונית תירוש: כלומר אנו רוצים היום לאשר את ההצעה של משרד התשתיות שמגובה על ידי משרד התחבורה, שגפ"מ לתחבורה יהיה שונה בהרכבו מבחינת אחוז האוליפינים ביחס לגז לבישול.

רונית תירוש: יש הסכמה עד כה.

עמרם אזולאי: גם בתמיכה של המשרד לאיכות הסביבה.

אברהם פרל: אני חושב שנפלה פה תקלה.

אברהם פרל: אני מקווה שזה לא יעבור, ואפילו לא בצחוק.

אברהם פרל: רק לא מזמן כביכול הופרט בית הזיקוק, נשלט כרגע בית הזיקוק על ידי פז – של אשדוד, וחיפה נשלט על ידי האחים עופר.

אברהם פרל: שני המקומות היחידים כרגע מספקים לנו כחברות גז את הגז לבישול, ואין דרך אלטרנטיבית לגז שנקרא כביכול גז אוטומוטיבי, והגז האוטומוטיבי כביכול מושתת על תקן 5202, והתקן הזה הוא תקן שמכון התקנים קבע אותו שמסתמך על תקן אירופאי 549.

אברהם פרל: מכון התקנים מצא שבכל העולם אין בעיה עם 20% אוליפינים בהנעה ברכב, ואם באמת משרד התשתיות חושב, וכל מי שחושב, וגם אני חושב ש-20% זה יותר טוב מ-30%, 10% יותר טוב מ-20%, ואפס זה הכי טוב.

אברהם פרל: אך חוק קידום התחרות במשק הגז, הנושא של הנעה בגז במדינת ישראל שנחתם על ידי השר ליברמן ב-2002, שם אומר השר ליברמן כשר התשתיות בזמנו:

אברהם פרל: בצו זה גפ"מ תחבורה גז פחממני מעובה העומד בדרישות התקן הישראלי 5202 שאושר בוועדת תקינה 310 במכון התקנים, ביום כ"א בחשוון, 7 בנובמבר 2001, זה עומד לעיון הציבור במכון התקנים.

אברהם פרל: שם מדובר על פי התקן, יכול להיות גם 20%.

אברהם פרל: פנה אלינו מר ולדימיר נמירובסקי ביום 26.3.07 כדי שאת התקן כפי שאמרת נכון, שגם התקן הגפ"מ הרגיל בבית יש סכנה גדולה ב-40% אוליפינים.

אברהם פרל: היום התקן המחייב את מדינת ישראל, 1134, הוא תקן שמחייב אותנו ל-20% אוליפינים, אך משרד התשתיות ביקש לדחות את התקן הזה כדי שלא יהיה חוסר בגז במדינת ישראל, כי על מנת לייצר גז בתקן הזה אפשר לייצר הרבה פחות.

אברהם פרל: היו דיונים, סוכם שיהיה על 30% אוליפינים.

אברהם פרל: הסכנה בשימוש בגז עם 30% אוליפינים ומאיידים ובמערכות גז הן רבות, אך נותנים עליהן את הדעת והכל בסדר.

אברהם פרל: יותר מכך, בבנזין עצמו יש אוליפינים ואפילו לא משרד התשתיות ולא אף מומחה רציני אחר לא נתן הנמקות, למה 10% ולא 5%.

אברהם פרל: ההצעה המוצעת כרגע על ידי משרד התשתיות היא חיסול חברות הגז הקטנות הפועלות בשיווק גז האוטומוטיבי.

אברהם פרל: מי ששולט כרגע על הברזים זה פז ובז"ן חיפה, שרק להן יש האפשרות אולי התיאורטית לייצר אותו גז, כי יש חברות, פטרוכימים לחברות האלה, הם יכולים לקחת את הפוליפינים, להשתמש לגומי ואז לייצר לעצמם את הגז המדובר.

אברהם פרל: אני מפנה למכתב שכתבתי לוולדימיר נמירובסקי ביום 26.3, כתבנו כי אין לנו בעיה שיהיה 10%, גם לא 20%, כל כמות שאתה רוצה, אני בשם החברות הקטנות, איגוד לשכות המסחר, מצהיר שאין בעיה, רק בתנאי אחד – אחד, משרד התשתיות הלאומיות יהיה אחראי לאספקה סדירה של הגפ"מ, כלומר אם אתה אומר שיהיה 10%, תדאג לי שאני כספק גז, אני חברת גז שמוכרת גז ללקוחות, תדאג שאוכל לקבל את הגז אותו אתה מציע.

אברהם פרל: אתה לא יכול לרתום את העגלה לפני הסוסים.

אברהם פרל: אתה לא יכול לתת הצעה לתקן לפני שאתה יודע איך אתה נותן לי את הגז הזה.

אברהם פרל: בי"ת, שיוקצה לחברתו נפח אחסון באתרים הכפופים להרשאות משרד התשתיות הלאומיות - שמשרד התשתיות ייתן לנו אפשרות, איפה לאחסן את הגז הזה.

רונית תירוש: כל הגז לתחבורה מיובאת, אז למה זה קשור אליכם?

אברהם פרל: כי אנו לא יכולים לייבא, כי אנו חברות קטנות, אין לנו מקורות אחסון.

רונית תירוש: אם אתם היום לא מייבאים ממילא, מה זה משנה אם הפחיתו שם?

רונית תירוש: עדיין לא תוכלו לייבא.

אברהם פרל: הגז המנופק היום ומסופק לנו על ידי בז"ן מתאים לתקן היום, לתקן 5202.

רונית תירוש: היום אתם החברות הקטנות מספקות?

אברהם פרל: יש חברות קטנות שמספקות, יש לנו תחנות תדלוק ואנו נכנסים לתחום הזה.

אברהם פרל: זה הצעה לחסל אותנו.

רונית תירוש: אם מדינת ישראל תדרוש מהספקים בחוץ להפוך את זה לגז עם רק 10% אוליפינים, באותה מידה כמו שפונה חברה גדולה לייבא, גם אתם יכולים.

אברהם פרל: במדינת ישראל במשך ששים שנה מתנהל פה קרטל בין ארבע חברות הגז הגדולות שחילקו את השוק ביניהם, הממונה על ההגבלים וכל- -

לאה ורון: הוועדה עסקה בחוק נרחב.

לאה ורון: תתייחס בבקשה נקודתית רק הערות לצו.

לאה ורון: לא הרפורמה.

רונית תירוש: במה זה מרע את מצבכם מהמצב הקיים?

אברהם פרל: החוק הנוכחי מחייב את בז"ן למכור לנו גז.

אברהם פרל: לנו כחברות קטנות אין אפשרות אחסון, לכן אנו גם לא יכולים לייבא.

אברהם פרל: בז"ן כביכול אומר שאין לו גז אוטומוטיבי ושיבוא נציג מבז"ן ויצהיר שהוא מוכן למכור לנו גז אוטומוטיבי, אני מסכים שיהיה 10%.

רונית תירוש: אם יהיה מוכן, תבקש גם מקומות אחסון?

אברהם פרל: ודאי, ביקשתי מהמדינה והמדינה צריכה לתת לנו אפשרות, אנו החברות שנולדנו בעקבות הרפורמה, ליישם פה רפורמה שייתנו לנו מקומות אחסון.

רונית תירוש: אם נשארים בתקן הקיים לא צריך מקומות אחסון?

אברהם פרל: לא, אנו מסתדרים עם מה שיש לנו כי אז אנו מקבלים את הגז מבית הזיקוק פה בארץ, לא נצטרך לייבא.

חגית אייזנמן מלכה: הוא אומר – אני לוקח גז שלא מיועד לתחבורה ומוכר אותו לתחבורה, ובגלל שלמינהל הדלק אין הכלים להבחין בהבדל, אני יכול לעשות את זה.

חגית אייזנמן מלכה: כלומר עכשיו נוכל לתפוס את העבריינים ולכן זה מרע את מצבו, כי עד עכשיו הוא יכול היה לפעול בניגוד לחוק.

חגית אייזנמן מלכה: הגפ"מ שעומד בדרישות תקן 5202 זה גפ"מ שאינו מיוצר בארץ, הוא רק מיובא.

חגית אייזנמן מלכה: היה לפני מספר שנים, תיקנו את הצו והפחתנו את כמות הגפרית בתקן, ואבי פרל אמר בישיבה: אתם הורגים את חברות הגז הקטנות, כי מעכשיו אי אפשר יהיה לקנות את זה בארץ אלא לייבא, ואותו טיעון חוזר עכשיו.

חגית אייזנמן מלכה: הגפ"מ האוטומטיבי בתקן הבסיסי שלנו אינו מיוצר בארץ ולכן כל הטיעון הזה אינו רלוונטי.

חגית אייזנמן מלכה: הדרישות שנקבעו מתאימות לרכב, לטובת הצרכן, ולא כל אחד אולי יכול לייבא, אבל עדיין הציבור לא צריך לשלם על זה מחיר בזה שהוא יקנה לרכב גפ"מ שאינו מתאים לרכב.

אברהם פרל: זה לא נכון, אין לה הנמקות והסברים.

אברהם פרל: התקן הנוכחי, 5202, אנו עומדים בו.

אלי משגב: כל המשק הוא בתהליך של הורדת האוליפינים.

אלי משגב: לפני שנה, באחת המדרגות של הורדת האולפינים, אולפינים מתפלמרים בשרפה.

אלי משגב: לכן מעבירים אותם לקרול שמייצר פולימרים.

אלי משגב: לעומת זאת, כשהם נשרפים במנוע, הם מתפלמרים ויוצרים נזק למנוע.

אלי משגב: לכן מעבירים אותם למפעלים פטרוכימיים.

אלי משגב: המטרה של כולנו שיהיה כמה שפחות אוליפינים.

אלי משגב: אגב, משרד איכות הסביבה לפני שנה כשיצא למסע כאילו על כל התעשייה אמר:

אלי משגב: אוליפינים גם לאוזון מייצרים ריאקציה פי עשרה מגזים רגילים לאוזון, לכן צריך להגביל אותם.

אלי משגב: ברכבים המנועיים יש צרה נוספת, כי בתוך המנוע הוא מתפלמר ויוצר נזק למנוע.

אלי משגב: אנו עוסקים בגז האוטומטיבי.

אלי משגב: אין אספקה בלי תעודה, בלי שזה נבדק במעבדה, ובתקן הקיים יש בעייתיות גדולה.

אלי משגב: אנו בודקים כל משלוח.

אלי משגב: יש תעודת איכות שנבדקה על ידי מעבדה חיצונית.

אלי משגב: חברת החשמל עשתה כעת מכרז על גז אוטומטיבי, ויצא מכרז, את טורבינות הגז שלהם - דרשו אפס אוליפינים.

אלי משגב: אמרו: אין מספר כזה, ואז הם תיקנו לחמישה אחוז.

אלי משגב: לכן להערכתי, בגלל שזה תחום חדש, הוא המקום, ותזכרו – מדינת ישראל מסבסדת את הגז הזה, כי הוא נקי.

אלי משגב: לכן לדעתי זה נכון, 10 זה מה שהחליטו המומחים.

רונית תירוש: נא התייחסותך, נציג משרד התשתיות, איך אנו לא פוגעים בסיכוי של החברות הקטנות להמשיך לקחת חלק בשוק?

עמרם אזולאי: אני מבקש שמר אביטן ישיב על זה.

אהרן אביטן: הנושא של ההנעה בגז, חשוב שיהיה תקינה ודלקים מתאימים.

אהרן אביטן: האינטרס שלנו הוא שהשוק הזה יתפתח, ונוכל למכור יותר גז, זה גם טוב לאיכות הסביבה, לרכבים.

אהרן אביטן: שנית, המדינה צריכה לתת – בגלל בעיית חברות הגז הקטנות של היבוא, בקצ"א להכין מיכל שישמש רק לגז אוטומטיבי שיוכלו להשתמש בו כל חברות הגז.

אהרן אביטן: זה יהיה פתרון שיהיה טוב לכולם.

אהרן אביטן: היה מכרז בקצ"א על אחסון, ועדיין לא ברור אם המיכל הזה ישמש רק לאוטומטיבי.

אברהם פרל: במכרז אין מקום יותר לכל החברות.

אברהם פרל: יש 28 חברות שלאף אחד מהקטנות אין אפשרות לאחסן בקצ"א.

אברהם פרל: אנו גם ניסינו לגשת למכרז ולא יכולנו לעמוד בתנאי הסף.

אברהם פרל: כהגנת ינוקא, אחרת לא תהיה רפורמה.

אהרן אביטן: המיכלים בקצ"א גדולים, אנו שכרנו חלק ממיכל, אני לא בטוח שקצ"א יגיד שהמיכל הזה כולו מיועד רק לאחסנה של גז אוטומטיבי.

אהרן אביטן: יכול להיות שיערבבו שם סוגי גז ואז הבעיה לא נפתרה.

אהרן אביטן: אם המדינה תורה לקצ"א לעשות מיכלים רק לגז אוטומטיבי, זה יהיה מצוין.

ולדימיר נמירובסקי: משרד התשתיות נכון ללפני מספר שנים החליט לקדם גפ"מ כאחד מסוגי הדלק, ופעל לא מעט כדי לקיים את העניין, דרך תוכנית מתאר ארצית, דרך התקנת תקן 5512, ופועל כל הזמן כדי לקדם את העניין.

ולדימיר נמירובסקי: משרד התשתיות לא מעוניין לעשות דיסקרדיטציה לכל הגפ"מ, כדלק שממנו התקלקלו רכבים.

ולדימיר נמירובסקי: אם מתחילות להיות בעיות של רכבים אף אחד לא ירצה גפ"מ כדלק, ואני כבר לא מדבר על איכות הסביבה.

ולדימיר נמירובסקי: אני מבין את אבי פרל, שיש לו בעיה להגיע לגפ"מ אוטומטיבי על פי הבנתנו.

רונית תירוש: איך אתה עוזר לו?

ולדימיר נמירובסקי: אי אפשר לעזור לאדם בניגוד לרצונו.

רונית תירוש: מה זאת אומרת בניגוד לרצונו?

ולדימיר נמירובסקי: אני תכף אסביר.

ולדימיר נמירובסקי: החברות האלה הן פרטיות.

ולדימיר נמירובסקי: באתר קצ"א היה נפח אחסון 4.5.

ולדימיר נמירובסקי: למה מדברים על אתר קצ"א – כי הוא היחיד הפעיל שניתן להביא משם גפ"מ מחו"ל, כי גפ"מ שמיוצר בארץ לא מתאים לרכבים.

ולדימיר נמירובסקי: היה 4.5 אלף טון אחסון בקצ"א.

ולדימיר נמירובסקי: משרד התשתיות פעל כדי להגדיל את האחסון.

ולדימיר נמירובסקי: ניגשו חברות.

ולדימיר נמירובסקי: קצ"א חברה פרטית, פרסמה מכרז על נפח אחסון.

אתי בנדלר: לכאורה זה נפח אחסון שהיה מספיק לכל החברות אם כולן היו ניגשות?

ולדימיר נמירובסקי: כשהיה נפח אחסון של 4.5 אלף טון דרך שערי קצ"א עברו כ-160 אלף טון גז בשנה, זה כמעט שליש מסך כל הגז בארץ.

ולדימיר נמירובסקי: היום יש לנו 6.7.

רונית תירוש: מדוע לדעתך לא ניגשו?

ולדימיר נמירובסקי: איני רוצה להתייחס לזה.

ולדימיר נמירובסקי: קצ"א היה מוכן, הממונה בזמנו הסכים שחברות גז הקטנות יתאגדו ויגישו הצעה משותפת לאחסון גפ"מ.

ולדימיר נמירובסקי: זה היה אפילו בוועדת הכלכלה.

ולדימיר נמירובסקי: לא הגישו.

ולדימיר נמירובסקי: אחר כך כשהגענו ל-6.7 אלף טון שוב הלכנו למועצה ארצית לתכנון ובנייה והגדלנו את זה עד 10,000 טון, עד למקסימום.

ולדימיר נמירובסקי: שוב אמרתי להם: תיגשו.

ולדימיר נמירובסקי: יש חברה קטנה אחת שזכתה ב-420 טון, נפח חד פעמי, שמספיק לחברה לשנה שלמה בשקט.

ולדימיר נמירובסקי: אי אפשר להכריח אדם להסתדר, אם הוא לא רוצה.

אהרן אביטן: הגז שהיום עובר בקצ"א, רובו הוא גפ"מ רגיל.

רונית תירוש: ככל שאפשרו לכם מקומות אחסון ולא דרשתם אותם, אין לכם מה לטעון כאן.

אברהם פרל: זה לא נכון.

אברהם פרל: הנפח הראשון, אמרו לנו שאין לנו מקום בכלל.

אברהם פרל: ב-10,000 נתנו לנו כאלה הצעות שאף אחד מהחברות הקטנות לא יכולה לעמוד במחיר הזה.

אברהם פרל: חברה קטנה שעשתה קומבינציה עם חברה אחרת – כל הכבוד, אם אפשר היה לעשות.

רונית תירוש: המחירים למקומות האחסון במכרז הזה היו מופקעים?

אלי משגב: המחירים היו מבוססים על- -

רונית תירוש: איך אתה מסביר את זה שלא ניגשו אחרים?

אלי משגב: אלה שיקולים כלכליים.

אלי משגב: עובדה שגז יגל כן ניגש.

אלי משגב: מי שמוכר 100 טון בשנה לא יסתכן.

אלי משגב: זה התחייבות ל-15 שנה.

רונית תירוש: כלומר אם הייתי רוצה לסכם את הישיבה בזה שאני דורשת להקצות מקומות אחסון גם לחברות הקטנות, אני מדברת על דברים שממילא היו כבר.

אברהם פרל: להקל עלינו במחיר.

רונית תירוש: נעשה דיון נפרד על זה.

עמרם אזולאי: כל הבדיקות של הגפ"מ שמיובא מחו"ל נעשות על הבדיקות ושיעור האולפינים שנמצא בו הוא בהיקף ממש אפסי אז כל כך ברור לאירופאים שכך צריך להיות, אפילו לא הכניסו את זה כדרישה בתקן האירופאי שלהם.

עמרם אזולאי: התקן הישראלי הוא מ-2001 או 2002, עוד לא היו רכבים, התחלנו ללמוד את הנושא הזה תוך כדי בדיקת אפשרויות, יישמנו את התקן האירופאי כמות שהוא בתיקונים המתבקשים למצב בישראל, אבל לקחנו בחשבון שבאירופה שיעור האוליפינים ממש אפסי.

עמרם אזולאי: כל המכללים של ההתקנים לשימוש בגפ"מ בתוך כלי רכב – מרביתם, גם רכבים עם התקנים מוכנים, אם הם בכלל מיובאים, השתמשו בגפ"מ עם שיעור אוליפינים אפסי.

רונית תירוש: אין ויכוח כפי שהתרשמתי שהגפ"מ המופחת באחוזי האוליפינים שלו עדיף על פני זה הקיים באחוזים גבוהים, לכן אנו כוועדת כלכלה שתמיד דואגת גם להגנת סביבה וגם לצרכנים אך גם לחברות השונות ולמתפרנסים למיניהם כן בעד לקבל את הצו הזה כפי שהוא שמדבר על גז מופחת אוליפינים.

רונית תירוש: יחד עם זאת, אני ערה לקושי שנוצר.

רונית תירוש: יש פה דיסוננס אצלי, שמצד אחד החברות הקטנות דורשות מקומות אחסון, מצד שני אני שומעת שיש מקומות אחסון, כנראה הבעיה היא של שיקולים כלכליים, ויכול להיות שהעלות לאחסנה גבוהה.

רונית תירוש: לכן אבקש דיון נפרד, לא מתנה ולא מותנה בדיון הזה, שבו יביאו את הטענות של עלויות האחסון ואם נמצא שיש דברים בטענות הללו, נפעל בדרך שלנו ללחוץ על בז"ן או על מי שנצטרך כדי שיפחית את עלויות האחסון וכך לא נפגע גם בפרנסתם של החברות הקטנות שבסופו של יום כניסה שלהם לשוק התחרות גם טובה לצרכנים, וועדת הכלכלה תמיד תדאג לצרכנים.

עופר קיסין: מה שנהוג היום באירופה ובמיוחד בהולנד זה רמת המקסימום של 15% אוליפינים בגז אוטומוטיבי לרכב.

עמרם אזולאי: הוא לא תקן בינלאומי מחייב, הוא תקן בינלאומי בלבד.

רונית תירוש: אתה רוצה להתעקש ש-15% זה בסדר?

רונית תירוש: עדיין זו הפחתה.

עופר קיסין: צריך להיצמד למשהו שקיים היום בשוק- -

רונית תירוש: לא השתכנעתי.

רונית תירוש: כל מספר זוכה, ובתנאי שהוא מתקרב לאפס.

אברהם פרל: גם לגפ"מ הרגיל שיורידו את האוליפינים.

רונית תירוש: אולי באותה מסגרת נדון גם בבנזין שהזכרת, אני הבנתי שהנזק בגפ"מ הרגיל הוא למנועים.

אברהם פרל: ממש לא.

אברהם פרל: אין על זה שום מחקר.

אבנר פלור: כל הזמן מעלים את נושא הבנזין.

אבנר פלור: יש הבדל בין הבנזין לגפ"מ.

אבנר פלור: מספר האוקטן הוא שונה.

אבנר פלור: יש קשר בין אחוז האוליפינים למספר האוקטן, זה עובדה ידועה.

אבנר פלור: לכן גם בנושא הבנזין מינואר 2009 זה הולך לרדת מ-18% ל-11%.

אברהם פרל: 20% מפריע בגפ"מ?

אבנר פלור: כן.

אבנר פלור: אנו מסתמכים על שני דברים; אחד, גם בהולנד, בפועל זה עד 10%, הגפ"מ שמיוצר שם בפועל הוא עד 10%, מה עוד שגם בבדיקות אב טיפוס לרכב אצל יצרני הרכב זה עד 12%.

אבנר פלור: על זה אנו מסתמכים.

רונית תירוש: לא כל יום מתאגדים שלושה משרדי ממשלה ומסכימים על אותו דבר, ואני מניחה שהדברים שהובאו בפנינו מדויקים, דהיינו שככל שאחוז האולפינים קטן בגפ"מ, הוא טוב, בריא וראוי יותר.

רונית תירוש: אבקש לדיון הנוסף שיתקיים, שהוא לא מותנה בצו הזה, שמשרד הגנת הסביבה יביא נתונים שמר פרל טוען שאין הוכחות, שיביא הוכחות שמה שאמרתי, שאחוז נמוך הוא בטיחותי יותר וכו', כדי שבמסגרת כל הדיון נתייחס גם לזה.

רונית תירוש: אבקש מהיועצת המשפטית להתחיל לקרוא את הצו.

חגית אייזנמן מלכה: קוראת את הצו.

רונית תירוש: מי בעד?

רונית תירוש: אושר פה אחד, תודה רבה, הישיבה נעולה.