ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 674, 2008-03-04 12:15

סטס מיסז'ניקוב: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בהצעה לסדר היום (דיון מהיר) של חבר הכנסת משה גפני בנושא הוראת החשב הכללי להפסיק את גביית פירעון ההלוואות ישירות משכרם של עובדי המדינה להלוואות שאינן הלוואות החשב הכללי.

משה גפני: לפני שבועיים היה דיון לגבי השינויים שעשה החשב הכללי כאשר בנק דיסקונט זכה במכרז וכולנו בירכנו את בנק דיסקונט על הזכייה במכרז.

משה גפני: טענו שכל מה שלא במכרז, החשב הכללי לא יכול לעשות דבר שעובדי המדינה ייפגעו גם בעצם העובדה שגם הלוואות רגילות הם לא יוכלו לקבל בבנקים רגילים או בבנק יהב או בכל מקום שהם ימצאו לנכון, הלוואה שהיא איננה מסובסדת על ידי החשב הכללי.

משה גפני: בנוסף לכך דיברנו על הלוואות שבלאו הכי הן כבר קיימות ושלא יפסיקו אותן באמצע כאשר על פי הוראת החשב שהתפרסמה בשעתו היה מדובר על כך שהכל מפסיק נדמה לי ביוני 2008.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושב שזאת שאלה רטורית, כי מבחינה משפטית אסור לו לשנות מכרז בדיעבד.

משה גפני: השאלה שנשאלה, ועל זה הוא היה צריך לתת היום תשובה – ואני מודה לך אדוני היושב-ראש שאתה עקבי בעניין הזה – האם באמת לאחר שהם שקלו את הדברים הם נכנסים לזה.

סטס מיסז'ניקוב: הוא היה צריך במשך שבועיים לעשות משהו.

ראובן ריבלין: נדמה לי שזה קצת יותר חמור.

ניסן סלומינסקי: בפעם הקודמת רוב ההתמקדות הייתה לגבי הלוואות שניתנו בעבר שלא יעלה על הדעת שמפסיקים אותן באמצע כאשר כולם שמו את הביטחונות שלהם בזה שמקזזים מהמשכורת שזו הבטוחה הכי טובה, ואכן על זה אמר דן שהם מבינים ומבחינתם ודאי שלא יפסיקו את זה.

ניסן סלומינסקי: נשאר רק נושא אחד של 50 מקרים שהוא אמר שיבחנו את זה ברוח חיובית.

ניסן סלומינסקי: על זה הוא צריך לתת תשובה ואני מקווה שהיום תהיה להם תשובה.

סטס מיסז'ניקוב: אתה אומר מעמיסים כאילו זה עונש, אבל זה להפך.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מעמיסים זה לא תמיד עונש.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שמכל הדברים האלה יכולות להתעורר תופעות מאוד מעניינות או מדאיגות.

ניסן סלומינסקי: אם לעובד מדינה מגיעה הלוואה בסך 8,000 שקלים והריבית שנקבעה על ידי החשב הכללי היא 3.4 אחוזים והוא רוצה לקחת גם הלוואה משלימה, אם הוא יבוא לבנק דיסקונט, בנק דיסקונט אומר שיבוא אבל אין לו בטוחות אחרות שהוא יכול לתת לבנק ולכן הוא מוכן שהבטוחה תהיה שהוא יקזז לו את הסכום מהמשכורת, אבל על יתרת ההלוואה – נניח הוא רוצה 50 אלף שקלים, כך שבין 8,000 שקלים שבזה הוא מחויב מבחינת המכרז עד 50 אלף שקלים, 42 אלף שקלים – תמורת זה שהוא נותן לעובד בטוחה כזו טובה שמורידים מהשכר, הוא רוצה ריבית של 10 אחוזים.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אין שום מגבלה ואף אחד לא יכול להגביל אותו.

ניסן סלומינסקי: אותו עובד כבול לשם כי כרגע כפי שזה נראה – לפי מה שבנק דיסקונט אומר – הוא היחיד שיכול לקזז מהמשכורת ואין שום מגבלה שמחייבת אותו לתת את יתרת הסכום בריבית סבירה או בריבית רגילה.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול לנצל את היתרון הזה של הערבות הזאת כדי לגבות איזו ריבית שהוא רוצה, דבר שהוא מאוד לא סביר ופווגע מאוד בכל אותם עובדי מדינה.

ראובן ריבלין: בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת סלומינסקי.

ראובן ריבלין: אנחנו קיבלנו כאן החלטות וההחלטות מופרות על יד החשב הכללי.

ראובן ריבלין: אנחנו גם שאלנו שאלות לגבי המונופול שניתן לבנק דיסקונט, אם אכן הוא מונופול, והאם בהתאם לכתב ההסמכה ולכתב המכרז לא ניתנה אפשרות של תחרות ובאיזו מידה.

ראובן ריבלין: רצינו לשמוע את הדברים.

ראובן ריבלין: הוא יכול להתייחס ברצינות הראויה לו, אבל אנחנו חייבים להתייחס להחלטותינו בצורה רצינית ביותר והסכמתי אתך אתמול בעניין זה בהסכמה מלאה.

סטס מיסז'ניקוב: לפני שאנחנו מקבלים תשובות מהחשב הכללי, אני רוצה לפנות למנכ"ל בנק יהב כי יכול להיות שיש לו מה לבשר לנו, דברים שאנחנו לא יודעים.

שאול גלברד: לבשר, לא.

שאול גלברד: מעבר למה שנאמר, אם מותר לי בשתי דקות לתת כמה הדגשות.

שאול גלברד: היתרון שניתן כאן לבנק דיסקונט הוא יתרון פסול כי לא היה כאן בשום אופן סעיף כלשהו במכרז שדיבר על מונופול לגבי תלוש המשכורת של העובד.

שאול גלברד: תלוש המשכורת של העובד ניתן לזוכה במכרז כתשתית לגבות את ההלוואות שלו, אבל בשום פנים ואופן לא לבטל את התחרות הבנקאית על התלוש, אותה תחרות שהייתה עד דצמבר ביהב יכולה להימשך החל מינואר.

שאול גלברד: דרך אגב, זה לא בדיסקונט.

שאול גלברד: לא דיסקונט ינהל את הסליקה אלא המדינה.

שאול גלברד: המדינה צריכה לאפשר לכל הבנקים להתחרות על שירות, על ריבית, על עמלות ולא על זה שיש לך תשתית כבלעדי, כמונופול.

שאול גלברד: זה דבר לא הגיוני שקודם היינו בסדר ולא ניהלנו מונופול והיום אנחנו עוברים למונופול.

שאול גלברד: הפגיעה בתחרות היא ודאית כאן.

שאול גלברד: אני לא התרשמתי ששמו כאן על השולחן איזשהו מניע, איזושהי סיבה למה שינו או למה לקחו סעיף בתנאי המכרז ושינו אותו לטובת בנק דיסקונט.

שאול גלברד: זה לא ברור.

ראובן ריבלין: אתה מרחיב את תחום הפעולה שאנחנו התייחסנו אליו כי אתה בא וקורא תיגר על כל ההסכם הזה עם בנק דיסקונט.

שדאול: לא, בשום אופן לא.

ראובן ריבלין: 40 שנים לא קראת תיגר על כך שזה היה ביהב.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה שלא ייתנו היום לבנק דיסקונט דברים שאסרו עליכם.

ראובן ריבלין: אתה מרחיב, אתה בא לדבר על עצם ההעברה לבנק דיסקונט.

שאול גלברד: לא, בשום אופן לא.

שאול גלברד: לא הובנתי נכון.

ראובן ריבלין: נציג הסתדרות עובדי המדינה נמצא כאן?

סטס מיסז'ניקוב: כן.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת מה היה בין הישיבה האחרונה להיום.

ראובן ריבלין: האם נפגשתם עם בנק דיסקונט?

אריאל יעקובי: הייתה פגישה אחת עם נציגי החשב הכללי, במסגרתה התחלנו לנהל משא ומתן שבעצם הוגבל בניגוד להחלטתכם רק לאלה שהם לא בנקים.

אריאל יעקובי: אנחנו הצענו שיאפשרו סליקה לכל הגורמים שעד היום סלקו.

אריאל יעקובי: בשנים הקודמות סלקו לבינלאומי, סלקו לכל מי שרצה ולכל מי שהגיע אתנו להסכמה, סלקו לכל חברות הביטוח שנתנו תנאים מוטבים לעובדי המדינה ואנחנו מבקשים את אותם תנאים.

ראובן ריבלין: מה הם אמרו לך בפגישה?

אריאל יעקובי: בפגישה האחרונה אמרו לי שהם לא מוסמכים לדון אתי בעניין הבנקים והם מוכנים לדון אתי רק לגבי 50 הספקים הקטנים וגם זה צריך לבדוק וצריך לעשות.

אריאל יעקובי: הדברים לא כל כך ברורים.

סטס מיסז'ניקוב: אלה אותם 50 עליהם דיברת עכשיו.

חיים אורון: למה החשב הכללי הוא בכלל בעל הבית על העסק?

ראובן ריבלין: נכון.

סטס מיסז'ניקוב: כי הוא עשה את המכרז.

יריב נחמה: החשב הכללי אחראי על כל פעולות התשלום של מדינת ישראל, כולל תשלום שכר ועל התפעול.

יריב נחמה: לכן מהכוח הזה הוא גם אחראי על קביעה מי יוכל ומי לא יוכל לסלוק מתלוש השכר, כמובן תחת כללי מינהל תקין, הדין והחוק ותחת קריטריונים, דבר שלא היה עד המועד בו בנק יהב עשה בעצם את הסליקה ועשה את זה משיקולים עסקיים שלו ולא משיקולים של מינהל תקין.

חיים אורון: המונופול של בנק דיסקונט עכשיו זה משיקולים של טובת העם היהודי או משיקולים עסקיים?

יריב נחמה: אני לא יודע מה זה טובת העם היהודי.

חיים אורון: אני חוזר לוויכוח המקורי כי אני זוכר את הפסטיבל – אתה לא הכתובת, אבל טוב ששלי יחימוביץ נכנסה עכשיו – כאשר החשב הכללי דאז הפך את – קראו לזה כך – הפרטת בנק יהב לחלק מהמעבר הגדול.

חיים אורון: מה שעשו עכשיו, אני מבין שהעבירו את בנק יהב לבנק דיסקונט עם מונופול יותר גדול.

חיים אורון: מה רצו מאתנו כאן?

חיים אורון: אז אמרו שיש מונופול שעשה רווחים עצומים.

חיים אורון: יש לי כאן הרבה מכתבים שלכם ומסבירים שמה שעשו אז, שיותר בנקים יתחרו אחד בשני, נכנסו לתוך התלוש, לקחו, אבל זה לא טוב.

חיים אורון: מה שרוצים היום, שאתם יחד עם בנק תהיו בעלי הבית.

חיים אורון: זה אולי מתאים לי – ואני אומר במרכאות מאוד גדולות – אבל זה לא מתאים לגישה של החשב הכללי לשעבר שהוא הסביר לכולנו שהוא רוצה לפתוח את השוק.

ניסן סלומינסקי: הוא עשה מכרז.

חיים אורון: הוא עשה מכרז והעביר חבילה מונופוליסטית ממקום אחד למקום שני.

סטס מיסז'ניקוב: תאמר גם למה אתם מתעלמים מהחלטת ועדת כספים מלפני שבועיים.

משה גפני: אם אפשר גם לומר מאיזה כוח או דין אתם מתערבים בסליקה לאחר שהעובד מקבל את שכרו.

משה גפני: איזה כוח יש לכם שאתם יכולים להתערב בזה.

יריב נחמה: עצם המכרז והתוצאות של המכרז מעיד על שכלול התחרות, כי לפני כן במשך 50 שנים עובדי המדינה קיבלו שירותים מבנק יהב שהיה חלק מבנק הפועלים ובעקבות המכרז זכה מי שזכה, וזה לא משנה כרגע לצורך הדיון מי זכה, היה מכרז שוויוני בין כולם, התמודדו כל מי שהחליט להתמודד וזכה מי שנתן הצעה טובה יותר.

יריב נחמה: אני רוצה להדגיש שלא פגענו בשום תנאי מהתנאים של עובדי המדינה אלא יותר מזה, שיפרנו את התנאים לעובדי המדינה וכפינו שורה של התחייבויות ומחויבויות חוזיות על הבנק הזוכה שבחלקן הגדול לא היו לפני כן.

יריב נחמה: בעצם המכרז ייצרנו גם תחרות במשק, שלא היה במשך 50 שנים בתחום הקמעונאי, וגם שמרנו על כל זכויות העובדים בלי לפגוע ועם אותם תמריצים שהיו לפני כן גם לבנק יהב.

יריב נחמה: לא שינינו את זה.

ניסן סלומינסקי: הם יכולים לקזז מהמשכורת בכל בנק שהם רוצים?

יריב נחמה: אני מעדיף לא להיכנס כרגע מאחר שבנק יהב עתר לבג"ץ בעניין הזה והנושא כרגע מצוי בדיון בבג"ץ.

יריב נחמה: מתקיימים דיונים בינינו לבין הפרקליטות והלשכה המשפטית מה להשיב לבג"ץ, ולכן אני מעדיף לא להתייחס לנקודה הספציפית של בנק יהב.

יריב נחמה: אני אומר באופן כללי, כחלק מהמכרז, אכן נתנו תמריצים לבנק הזוכה שחלקם גם בהתניה של חלק מההלוואות כפי שהיה לפני כן.

סטס מיסז'ניקוב: חלק מהתמריצים זה הפיכת הבנק הזוכה למונופול.

יריב נחמה: לא אמרתי זאת.

יריב נחמה: לא.

סטס מיסז'ניקוב: זה מה שמשתמע.

יריב נחמה: לא, לא משתמע.

יריב נחמה: לא אמרתי את זה.

יריב נחמה: נהפוך הוא.

סטס מיסז'ניקוב: לא אמרת את זה, אבל זה מה שקורה.

חיים אורון: אם אני קונה רכב ב-פורד ואני עובד מדינה, אני יכול לחייב את המשכורת שלי בתשלומים חודשיים ל-פורד?

יריב נחמה: לא.

יריב נחמה: זה לא היה לפני כן וזה לא קיים היום.

קריאה: היה לפני כן.

יריב נחמה: תלוש השכר באופן עקרוני לא נועד כאמצעי תשלום.

יריב נחמה: אולי זה היה נכון לשנות ה-60 או לשנות ה-50, אבל היום אמצעי התשלום במשק הם מאוד מאוד משוכללים ויאמרו לך את זה אנשי הבנקים.

יריב נחמה: אפשר לבצע תשלומים גם באמצעות כרטיס אשראי עם ביטחון מלא בעמלה.

חיים אורון: בבנק יהב הייתי יכול לעשות את זה?

יריב נחמה: אני לא יודע לומר לך.

חיים אורון: אני רוצה לעשות בבנק דיסקונט את מה שעשיתי עם פורד בבנק יהב.

חיים אורון: יש עכשיו מונופול על התלוש.

חיים אורון: העבירו את התלוש שלי כמונופול.

חיים אורון: אותי לא מעניין הבנקים.

יריב נחמה: קשה לתת תשובות לגבי מה עשה בנק יהב כשהוא היה אחראי על הסליקה.

יריב נחמה: אני מניח שהוא פעל משיקולים עסקיים ונתן סליקה למי שהניב לו הכנסות טובות.

יריב נחמה: אני לא רוצה להיכנס לשיקולים, אבל הוא בטח לא פעל לפי קריטריונים שהוא צריך להצדיק אותם בבג"ץ והוא בטח לא פעל לפי כללי מינהל תקין שמקובלים במדינה.

יריב נחמה: לכן אני לא יכול לענות בשמו אלא אני יכול לענות בשם המדינה.

חיים אורון: לעובד באינטל – אני שואל את אנשי ההסתדרות – יש תופעה שהוא מתחייב בתלוש לתשלומים ל-פורד או לדברים כאלה או שזה אסור?

אריאל יעקובי: אני לא יודע על אינטל, אבל אני יודע על סלקום, דובק, קוקה קולה, אסם.

אריאל יעקובי: כל אלה מתחייבים בתלוש המשכורת.

אריאל יעקובי: הם מתקשרים וסולקים להם את ההתחייבות מתלוש המשכורת.

חיים אורון: למה זה שונה מעובדי המדינה?

חיים אורון: למה זה שונה מחברי הכנסת?

חיים אורון: למה אני לא יכול לעשות מה שעושה עובד בסלקום?

אריאל יעקובי: כי סגן החשב הכללי החליט כך.

חיים אורון: אני שואל את החשב הכללי ולא אותך.

אריאל יעקובי: הוא חושב שהוא הבעלים.

יריב נחמה: אני לא מכיר את ההסדרים שיש לסלקום אבל אחד מהקריטריונים שאנחנו קבענו הוא שבמכרזים שהמדינה עורכת ומאפשרת מראש לסלוק מתלוש השכר, זה ימשיך להתקיים.

יריב נחמה: כך למשל בסליקה של ביטוח רכב, כך למשל בסליקה של ההלוואות.

חיים אורון: אם ארגון עובדי המדינה מחליט על סליקה של מכוניות?

יריב נחמה: ארגון עובדי המדינה עוד לא משלם את השכר.

סטס מיסז'ניקוב: הוא אומר לך שלגבי המקרה ששאלת אותו, המעביד הסכים, אבל במקרה הזה, המדינה היא המעביד והיא לא הסכימה.

חיים אורון: השאלה מי בעל הבית על התלוש שלי.

סטס מיסז'ניקוב: המדינה.

חיים אורון: מה פתאום?

סטס מיסז'ניקוב: זה בדיוק מה שקורה.

קריאה: מי אמר שהחשב הכללי הוא המדינה?

סטס מיסז'ניקוב: המדינה היא המעסיק.

ניסן סלומינסקי: אם זה החשבון שלך, אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: הוא טוען שזה מתחיל להיות שלך מרגע שהעבירו את זה לחשבון, אבל עד אז המדינה היא בעל הבית.

ניסן סלומינסקי: היא עוד לא נתנה את זה ולכן זה עוד שלה.

משה גפני: חברי הכנסת מתחילים להתעצבן, לפחות אני.

משה גפני: לפני שנדון בשאלה מי בעל הבית על תלוש השכר של עובד המדינה, נשאלו שתי שאלות והן האם אותם עובדים שקיבלו הלוואות במקומות אחרים, האם החשב הכללי מפסיק ביוני.

משה גפני: השאלה השנייה היא האם התנאים שהיו לבנק יהב והאפשרות לקחת הלוואה בבנק אחר – לא הלוואת חשב – האם אני יכול להוריד אותה מתלוש השכר שלי בבנק אחר.

סטס מיסז'ניקוב: כרגע זה לא מתקיים.

משה גפני: אני מבקש לקבל תשובה מהחשב.

משה גפני: רק אל תאמר לי שיש דיון בבג"ץ כי אנחנו מעל בג"ץ.

משה גפני: תגיד לנו מה אתם עושים.

משה גפני: אתם הרי כפופים אלינו.

ראובן ריבלין: מה הנימוק שהחשב הכללי מאשר ניכוי לבנק אחד ולא מאשרים לבנק אחר?

ראובן ריבלין: אני מבין אם היית אומר שאתה החשב הכללי לא מנכה לשום בנק, יעבור לגפני הכסף, שהוא יודיע לבנק שלו, ייתן לו הוראת קבע להעביר למי שנתן לו את ההלוואה.

ראובן ריבלין: נכון שיש פה עמלה כפולה אבל אתה אומר שיש אחידות.

ראובן ריבלין: אתה, החשב הכללי, רוצה להעביר לכל עובדי המדינה את כספם, אבל כל עוד לא העברתי להם את כספם – זה שלי, ומרגע שהעברתי להם את כספם – זה שלהם.

ראובן ריבלין: אבל אתה אומר לא, אתה נתת מכרז, העדפת את בנק דיסקונט ולכן אתה נותן לו מונופול.

ראובן ריבלין: אני לא נכנס עכשיו למה שאמר חיים אורון, מה הייתה המגמה ומה הייתה האידיאולוגיה מאחורי פירוק בנק יהב לעניין עובדי המדינה אלא אני פשוט רוצה להבין מדוע בנק דיסקונט יכול ואחרים לא יכולים.

יריב נחמה: לגבי הלוואות שניתנו בעבר, בעיקר של בנק יהב, אמרנו שנמשיך לסלוק אותן עד תום ההלוואה, גם אם זה ייקח עשר שנים.

משה גפני: לא רק בנק יהב.

יריב נחמה: לגבי גופים שהם לא בנק יהב, אמרנו שנעשה את זה עד סוף יוני, עד שיוסדר מנגנון אלטרנטיבי של תשלום, כך שלמעשה אפשר לומר שבנק יהב הופלה כאן לטובה ולכן אנחנו בהחלט שוקלים בחיוב ואנחנו כנראה נלך לזה, לאפשר גם לגופים אחרים שנתנו הלוואות להמשיך לסלוק עד תום תקופת ההלוואה וזאת כדי להימנע מהאפליה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: אתה אומר שבנק יהב היה מונופול בקטע הזה.

סטס מיסז'ניקוב: מה שאתה עושה – אתה יוצר מונופול חדש עם קריטריונים אבל קריטריונים שלא היו במכרז.

חיים אורון: אם אתה צודק, אז גם לא בנק דיסקונט.

חיים אורון: אתה אומר שהוא כמו כולם, קיבל בונוס שזה עובר אצלו והוא מרוויח, אבל לאף אחד אסור, הלוואות חשב מעבירים דרכו אבל חוץ מזה, אף בנק, אף אחד לא יתקרב לשיק אלא יש אמצעים משוכללים בארץ וכל בן אדם יודע.

חיים אורון: אם זה כך, גם לא דיסקונט.

חיים אורון: לא שיש לי בעיה עם דיסקונט, אבל יש לי בעיה עם הראש.

יריב נחמה: במסגרת המכרז – זה כתוב במפורש – אפשרנו שהבנק הזוכה יהיה רשאי לסלוק גם חסכונות והלוואות.

חיים אורון: את המכרז כתבו בני אדם.

חיים אורון: אני שואל למה בני האדם כתבו את זה.

סטס מיסז'ניקוב: במכרז זה לא היה.

שלי יחימוביץ': רשאי.

שלי יחימוביץ': רשאי זה רשאי, אבל הם יוצרים מצב שבסופו של דבר רק דיסקונט יבצע את זה.

ניסן סלומינסקי: נכון.

ניסן סלומינסקי: זה מה שכתוב.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא היה במכרז.

ניסן סלומינסקי: כתוב במכרז שרק בנק דיסקונט רשאי?

סטס מיסז'ניקוב: הוא רשאי, אבל לא היה כתוב שם שהוא היחידי.

ניסן סלומינסקי: נקודת המפתח היא האם במכרז שלכם היה ברור וכתוב שחלק מהמכרז שעל זה מתמודדים כל הבנקים הוא שהבנק שיזכה, הוא ואך ורק הוא היחיד שרשאי לסלוק דרך המשכורת.

שלי יחימוביץ': לא, זה לא כתוב.

ניסן סלומינסקי: זה היה חלק מהמכרז?

ניסן סלומינסקי: אם זה חלק מהמכרז, יש לנו בעיה איך פרסמו מכרז כזה, אבל המכרז כבר פורסם ויש זוכה.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם זה מה שכתוב במכרז.

יריב נחמה: במכרז כתוב שהבנק הזוכה יהיה רשאי לנכות את הלוואות המדינה כמובן, גם לא של המדינה וגם חסכונות.

יריב נחמה: לא היה כתוב שהוא יהיה בלעדי, אבל כמובן, אני אומר עוד פעם, אנחנו קבענו קריטריונים והנושא כולו כרגע בבג"ץ גם מצד בנק יהב וגם מצד בנק דיסקונט.

משה גפני: מה רלוונטי הבג"ץ.

משה גפני: תענה לנו.

ניסן סלומינסקי: זה שכתבתם רשאי, האם זה אומר שאחרים לא רשאים או לא?

ניסן סלומינסקי: זאת נקודת המפתח.

ניסן סלומינסקי: תאמר לנו את זה ולפי זה נדע איך אנחנו מתקדמים.

שלי יחימוביץ': כתוב ש"למען הסר ספק יובהר כי לחשב הכללי נתונה הזכות לאשר לגופים נוספים לבצע ניכויים שונים מתלוש השכר על פי שיקול דעתו הבלעדי של החשב הכללי".

סטס מיסז'ניקוב: והוא על פי שיקול דעתו לא רוצה לתת לאחרים.

יריב נחמה: עדיף לא להיכנס לנקודה הזאת.

יריב נחמה: הנקודה הזאת עומדת לדיון בבג"ץ.

יריב נחמה: הדיון הוא דיון משפטי ביחד עם פרקליטות המדינה.

חיים אורון: משפטים, יש פה אלף עורכי דין.

חיים אורון: אני שואל שאלה פשוטה.

יריב נחמה: אני לא עורך דין.

חיים אורון: גם אני לא.

חיים אורון: נפלנו לסיפור שפעם ראשונה בחיים שלי אני יכול לדבר על התלוש הפרטי שלי שבדרך כלל אני לא רואה אותו.

חיים אורון: התלוש הפרטי שלי, כאשר אני מקבל אותו כל חמישי לחודש בכנסת, על פי איזה הגיון אתם אמרתם שמי שאני יכול לקבל ממנו הלוואה, זה רק בנק דיסקונט או רק בנק יהב או רק בנק הפועלים, אם הוא היה זוכה במכרז.

חיים אורון: זאת המחלוקת העיקרית אתי לפחות.

משה גפני: זה נושא הדיון.

חיים אורון: אחרי שנגמר הוויכוח על העבר, זאת השאלה שלי.

חיים אורון: אם היית אומר שאתה לא מסכים שאף אחד יתערב בתלוש שלי – לא בנק דיסקונט, לא בנק יהב – אני מוריד את הכובע ואני אומר שהבנתי את הרעיון שלך ושאתה לא רוצה לעשות את זה.

חיים אורון: יש לי בעיה למה ארגון העובדים לא יכול לומר שהוא עושה עכשיו חופשה במלונות ואחד הבונוסים הוא שכאשר הוא בא למלון באילת הוא אומר לו שהוא מבטיח לו שהכסף אצלו בכיס כי זה יורד מהמשכורת ולכן הוא יקבל הנחה של 10 אחוזים, והרי כך עובדים תמיד וכך עשו תמיד.

חיים אורון: כך כנראה גם בנק יהב עשה.

חיים אורון: אתם אומרים שאתם לא מסכימים כי אתם פוחדים שהעובד שלכם יוציא יותר מדיי כסף.

חיים אורון: הפטרונז' הזה גם כן לא מסתדר לי עם החשב הכללי הקודם.

יריב נחמה: דווקא לא, להפך.

יריב נחמה: במסגרת היעדר הפטרונז', כתפיסת עולם שלנו, לא כפינו על עובדי המדינה לחסוך כסף בשביל לקבל הלוואה כי אנחנו לא חושבים שזה נכון.

קריאה: לכן העליתם את הריבית באחוז.

חיים אורון: תוציא החוצה את בנק דיסקונט - יכול להיות שהמכרז יתפוצץ - ואז אני מסכים אתך כי אז זה רעיון נכון.

חיים אורון: אתה אומר שהיתרון היחידי של הבנק שזכה, הוא זכה בעובדה שהוא קיבל כמה מאות מיליוני שקלים בכל 1 בחודש, הכסף נשאר אצלו, ההפרש בין ריבית זכות וריבית חובה נשארת אצלו.

חיים אורון: לרמה הזאת של ניהול בנק, אפילו אני יכול להגיע.

חיים אורון: זה הרווח שלו ועד כאן זה בסדר גמור.

יריב נחמה: יאמר לך נציג בנק דיסקונט שדווקא זה לא רווח.

יריב נחמה: יאמר לך נציג הבנק אם זה רווח או לא רווח.

משה גפני: למה זה לא רווח?

חיים אורון: פעם יחידה בחיים שלי דיברתי אתמול עם מנהל הבנק ואמרתי לו שעד כאן הבנתי ועכשיו אני בוועדה.

חיים אורון: לא מכיר את בנק יהב ולא יודע שום דבר.

חיים אורון: הבנק שלי הוא בנק מרכנתיל ברהט, כך שאתי אין בעיה ואני לא במשחק הזה.

שי חרמש: בנק מרכנתיל הוא חלק מבנק דיסקונט.

ניסן סלומינסקי: יש כאן שתי שאלות.

ניסן סלומינסקי: השאלה הראשונה היא אם היה להם מותר במכרז להוציא דבר כזה או לא, אבל זה כבר עבר, המכרז כבר היה.

ניסן סלומינסקי: השאלה היא האם אכן זה מופיע במכרז כתנאי עדיפות או לא מופיע אלא שעכשיו אתם מנסים ליישם את זה.

שלי יחימוביץ': עוד לא שמענו תשובה.

ניסן סלומינסקי: את זה אני כל הזמן שואל והוא אומר שהוא מנוע מלתת תשובה בגלל הבג"ץ.

משה גפני: אני לא ביקשתי בדיון לדון על המכרז.

משה גפני: אפשר לדון, הוועדה יכולה להחליט על כך.

סטס מיסז'ניקוב: הוא צריך לענות על השאלה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: זאת שאלה מאוד רלוונטית.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא אומר שזאת בדיוק השאלה בבג"ץ.

יריב נחמה: אני אחזור על תהליך העבר.

יריב נחמה: בכל מכרז אנחנו משאירים לעצמנו את הגמישות כדי לא להיתקף על ידי הצד הזוכה, אבל במסגרת התהליך של העברת הסליקה מבנק יהב לחשב הכללי, נאלצנו, כחלק ממינהל תקין, לקבוע קריטריונים מי רשאי ומי לא רשאי.

יריב נחמה: במסגרת הקריטריונים קבענו שבנק שזכה במכרז רשאי ובנק שלא זכה במכרז, או גוף שלא זכה במכרז – וזה לא בהכרח בנק – לא רשאי.

ניסן סלומינסקי: זה היה במכרז או אחרי במכרז?

יריב נחמה: זה היה אחרי המכרז.

שלי יחימוביץ': זאת הפרשנות של המכרז.

יריב נחמה: ההחלטה הזאת כרגע נתקפה בבג"ץ על ידי בנק יהב.

סטס מיסז'ניקוב: בצדק.

סטס מיסז'ניקוב: אם החלק הזה היה מוכנס למכרז, יכול להיות שגם בנקים אחרים היו משתתפים בו.

ראובן ריבלין: הוא בפירוש יצא מהמכרז.

ראובן ריבלין: בצורה מפורשת נאמר שאין שום יתרונות לבנק דיסקונט בכך שהוא זוכה במכרז ובנק דיסקונט חתם על המכרז הזה ועל ההסכם כאשר הוא אומר שהוא מסיר כל ספק וכי אתם לא מחויבים כלפיו.

אריאל יעקובי: לטובת חבר הכנסת אורון שלא היה בדיון הקודם רוצה לומר דבר אחד בשקיפות ובהגינות.

אריאל יעקובי: נציג הממונה על השכר בדיון אתנו במשא ומתן הודיע את עמדתו שאומרת שמדינת ישראל, כמו שהוא מפרש אותה, איננה רשאית להפסיק נוהג ומנהג כלפי העובדים ולהפסיק לסלוק.

אריאל יעקובי: אני לא מוותר על כל טענותיי בהקשר של יחסי עבודה.

אריאל יעקובי: אני גם העברתי אליכם עותק של מכתב שלי לחשב הכללי.

אריאל יעקובי: אני אישית נעלבתי מאוד שאחרי שהם התחייבו כאן בוועדה שהם מנהלים אתנו משא ומתן על הכל, הם לקחו את הדברים לקיצוניות ואמרו שלא מנהלים אתנו משא ומתן על הדברים החשובים לי.

אריאל יעקובי: אני לא מוותר על זכויות העובדים.

שלי יחימוביץ': על מה הם כן מוכנים לדבר?

אריאל יעקובי: עד עכשיו אני לא יודע.

אריאל יעקובי: אני מקשיב ליריב נחמה כבר זמן רב ולא שמעתי ממנו דבר.

אריאל יעקובי: הוא הולך ליד האפור על מנת לא להתחייב גם כאן.

אריאל יעקובי: חברים, מותר למדינת ישראל להיות מעסיק נאור, אפילו יותר טוב מקוקה קולה, היא יכולה לבוא ולומר שהקריטריון הוא לסלוק לכל מי שראוי.

אריאל יעקובי: הרי קודם סלקו בבינלאומי וכל הבנקים יכלו לסלוק.

אריאל יעקובי: כל חברות הביטוח יכלו לסלוק.

אריאל יעקובי: זאת זכות אלמנטרית של העובדים לקבוע למי לסלוק.

אריאל יעקובי: אני לא רוצה להגיע במדינת ישראל, אחרי שאנחנו במדיניות עופר עייני כבר למעלה משנה מגיעים להידברות בכל דבר ופותרים את הבעיות, שדווקא על הסליקה עובדי המדינה יצטרכו ללכת למהלכים ארגוניים כי החשב הכללי בוחר עמדה.

אריאל יעקובי: הוא קודם כל קובע שהוא מדינת ישראל, דבר שהוא בספק.

אריאל יעקובי: נציב שירות המדינה הוא המעסיק שלנו ולא החשב הכללי.

אריאל יעקובי: הם לא יכולים לקבוע את הדברים האלה באופן חד-צדדי ואנחנו נעשה שביתה כי הוא החליט שהוא רוצה להתעמר בנו.

שלי יחימוביץ': יש כאן רשיון חדש על הרשיון של בנק ישראל שהחשב מחליט עליו.

אליצור ברנד: אני רוצה לתת שתי דוגמאות שמראות איך ייפגעו עובדי המדינה במצב החדש לעומת המצב הקודם.

אליצור ברנד: במסגרת העליהום שעושים על ניכוי תלוש המשכורת על מנת לאפשר לבנק לבצע עסקאות, מה-1 בינואר 2008 – אם אדם עשה ביטוח סיעודי או ביטוח בריאות דרך תלוש המשכורת שלו, אמרו לו שיעבור להוראת קבע.

אליצור ברנד: האדם עשה את ההתקשרות לפני שלוש שנים או לפני חמש שנים כי היה לו נוח שזה ירד דרך תלוש המשכורת שלו, אבל בהופעה חד-צדדית באים ואומרים לו לא, מה-1 בינואר אין לו את זה.

גדעון אליאס: זה לא נכון מה שאתה אומר.

אליצור ברנד: ההוראה הייתה לגבי ביטוח חיים.

גדעון אליאס: זה לא נכון מה שאתה אומר.

גדעון אליאס: אני כתבתי את המכתב הזה.

קריאה: זאת עובדה שהניכויים חוזרים.

גדעון אליאס: אנחנו אמרנו שעד ה-30 ביוני הניכויים יימשכו כפי שהם היו לפני כן כדי שבתקופה שבין ה-1 בינואר עד ה-30 ביוני אנשים יתארגנו.

אליצור ברנד: אותו אדם רוצה להמשיך אחרי כן לשלם דרך תלוש המשכורת.

גדעון אליאס: לפחות תאמר את הדברים כמו שהם.

אליצור ברנד: הוא רוצה כל השנים להוריד את הביטוח הסיעודי שלו דרך תלוש המשכורת.

גדעון אליאס: זה בסדר, אבל לפחות תדייק בדברים שאתה מציין.

גדעון אליאס: זה מה-30 ביוני ולא מה-1 בינואר.

אליצור ברנד: הוא רוצה במשך כל השנים, כמו שהוא התחיל את ההסכם, שהסכום עבור הביטוח הסיעודי ירד לו מתלוש המשכורת, הוא רוצה לשלם את ביטוח הבריאות שלו דרך תלוש המשכורת, והוא לא רוצה שזה ירד לו בהוראת קבע כי לפעמים הבנק מכבד ולפעמים הוא לא מכבד.

אליצור ברנד: ייווצר מצב שאם יהיה לו פיגור אחד כי לא יהיה לו כסף בבנק, הוראת הקבע לא תשולם, ואם באותו חודש יקרה לו אסון, חברת הביטוח לא תשלם לו.

אליצור ברנד: אם זה יורד לו דרך התלוש, הוא מכוסה לחלוטין.

אליצור ברנד: הוא יודע שהוא מכוסה בסיעודי, בבריאות וכולי כך שלא יכולה להיות סיבה שהיא לא יפוצה.

אליצור ברנד: זה שמאלצים אותו ממשכורת יולי 2008 לעבור להוראת קבע, ועושים זאת בכפייה, אם חודש מסוים, כתוצאה מאי תכנון תקציבי נכון, הסכום לא ישולם, ייגרם לו איזשהו נזק גופני, אבל הוא לא יהיה מבוטח.

אליצור ברנד: זאת המציאות.

אליצור ברנד: פוגעים בו גם בנושא הכיסוי הביטוחי.

אליצור ברנד: זה לא לוקסוס.

אליצור ברנד: הוא עשה ביטוח סיעודי כי הוא רוצה להגן על המשפחה שלו.

שאול גלברד: במכרז יש סעיף אזהרה לזוכה.

שאול גלברד: אומרים לו שאמנם הוא יהיה רשאי לנכות את ההלוואות האלה וגם את הלוואותיו, אבל שידע, למען הסר ספק, לחשב הכללי נתונה הזכות לתת גם לאחרים.

שאול גלברד: זה סעיף אזהרה ולא סעיף הטבה.

ראובן ריבלין: השאלה היא למה אתה מאפשר בלעדית לבנק דיסקונט.

יריב נחמה: דין יהב כדין כל הבנקים האחרים.

יריב נחמה: אין אפליה מסוימת ספציפית לבנק יהב.

שלי יחימוביץ': האם בנק הפועלים ראוי בעיניך לבצע סליקה?

יריב נחמה: בדיוק תחת אותם קריטריונים.

יריב נחמה: אם הוא לא נופל בקריטריונים,ף הוא לא יכול לעשות סליקה.

יריב נחמה: התשובה היא לא.

חיים אורון: תן לנו נימוק אחד להחלטה הזאת.

שלי יחימוביץ': לא הבנתי.

שלי יחימוביץ': הוא כן בקריטריונים או לא?

יריב נחמה: הוא לא בקריטריונים.

חיים אורון: מה ההגיון שעומד מאחורי זה?

יריב נחמה: תלוש השכר הוא לא אמצעי תשלום.

ראובן ריבלין: למה פתחת לבנק דיסקונט?

יריב נחמה: כי בנק דיסקונט זכה במכרז ולקח על עצמו מחויבויות במסגרת המכרז.

ישראל דוד: אני נציג בנק דיסקונט.

ישראל דוד: אני מבין שהדיון המהיר על לגבי הנושא של מה יקרה לכל אלה שכבר אישרו והסיכון שלהם עכשיו יעלה אם יפסיקו להם.

ישראל דוד: לפי מה שהבנתי את הסיכום הקודם, ההחלטה הייתה – של היושב-ראש ושל הוועדה הזאת – שימשיך לסלוק כהרגלו כל אחד עד תום סיכוניו.

ניסן סלומינסקי: הכי הרבה מה?

ישראל דוד: הרי הרבה פיקדון.

ראובן ריבלין: האם הובטח לכם שאתם תהיו הבנק היחידי?

ישראל דוד: אני אומר הכל.

ישראל דוד: ברגע שמישהו זכה, אתם מבינים שגוף כלכלי מחפש תמריצים.

ישראל דוד: בתוך טווח של שנתיים שהמכרז הזה התנהל, גם בנק דיסקונט הלך לכמה בתי משפט והגיע לכל מיני התדיינויות שהובלו על ידי בנק יהב, שאנחנו מבינים את המהות ומבינים את העניין.

ישראל דוד: בהתדיינות האחרונה שהייתה נפסק על ידי שלושה שופטים שלמרות התחושות הקשות לגבי העניין עצמו, הגיע הזמן שבנק יהב ירד מהעץ ויבין שבנק דיסקונט זכה ובגין זכייתו יש לו שני תמריצים.

שאול גלברד: זה לא נכון.

שאול גלברד: לא נפסק על ידי בית משפט.

ישראל דוד: אפשר לקרוא.

ישראל דוד: יושבים כאן משפטנים שיכולים לעיין.

ישראל דוד: בהקשר הזה עמדתו של דיסקונט היא מאוד מאוד ברורה.

ישראל דוד: התמריץ היחידי שיש לדיסקונט בתוך המכרז, יש לו שני תמריצים ואולי אפילו שלושה, זה נושא הסליקה דרך תלוש המשכורת ונושא של פתיחת סניפים על אדמת המדינה בתוך משרדי הממשלה כפי שהיה לבנק יהב.

ישראל דוד: בנק יהב ב-50 השנים לא רק זכה במכרז אלא הוא גם היה הסולק עבור המדינה וזה מצב שהשתנה.

ישראל דוד: כל הדיון המהיר מתנהל סביב נושא הסליקה בעולם הבנקאי והוא לא מתנהל על ההלוואות.

ישראל דוד: נושא הסליקה בדיון המהיר היה משהו שלבנק יהב הייתה בעלות עליו והוא יכול היה לסגור הסדרים עם כל אחד ואחד מאתנו.

ישראל דוד: כאשר נכנסים לדיסקונט ומבקשים לסלוק דרך דיסקונט, זה נקרא הרשאה.

ישראל דוד: אם תקראו את נוסח ההרשאה, הוא חותם ופזגז, סלקום, פלאפון וכל העולם ואחותו יכולים להיכנס לתוך החשבון ולקחת את הכסף, אם יש.

ראובן ריבלין: אם אין עיקול.

ישראל דוד: כן.

ישראל דוד: אותו כנ"ל לגבי תלוש המשכורת אלא שזה לא היה בהתנדבות אלא זה היה בעמלה של אחוז וחצי למרכנתיל לדוגמה שהוא חברת בת שלנו וכולי.

ישראל דוד: זה דברו של דיסקונט.

ישראל דוד: הדיון המהיר לפי דעתי קיבל את המענה שלו.

ראובן ריבלין: אין לנו תלונה לדיסקונט.

ישראל דוד: הדיון כאן הוא לא בבנק יהב.

ראובן ריבלין: באופן ברור הצבנו את השאלה לא על העדפת בנק יהב חלילה אלא מדוע נותנים לבנק דיסקונט – כאשר ברור לנו לגמרי מדוע בנק דיסקונט רוצה את זה – דבר שלא נותנים לבנק אחר.

ניסן סלומינסקי: הוויכוח הוא על האם זה היה תנאי של המכרז או לא.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת מה שיקול דעתו של החשב.

סטס מיסז'ניקוב: הוא בטח לא יענה לך על השאלה הזאת.

ראובן ריבלין: השאלה היחידה שצריך לשאול את בנק דיסקונט היא האם אתם קיבלתם הבטחה מהחשב הכללי שהסליקה הבלעדית היא שלכם.

ישראל דוד: זכינו במכרז ובמסגרת המכרז הבנו שיש לנו שני תמריצים: האחד, להיות הבנק היחיד שיכול לגשת לתלוש המשכורת, ולהיות הבנק היחיד שיכול להימצא על אדמת המדינה.

ראובן ריבלין: תסביר לי למה עורך הדין שלכם לא הפנה את תשומת לבכם לכך שלמרות ההבטחה המפורשת שאתה קיבלת, שהיא הניע אתכם ללכת למכרז, חתמת בכל זאת על סעיף 15(4) שהיטיבה להקריא אותו חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שאמר שלמען הסר ספק יובהר לך כי לחשב הכללי נתונה הזכות לאשר לגופים נוספים לבצע את הסליקה.

שלי יחימוביץ': אריאל אמר כאן בתמימות שהוא לא יחזור על הדברים שהוא אמר בישיבה הקודמת, אבל אני לא לוקה בתמימות הזאת ובכל זאת אני אפתח ואזכיר איך בכלל הבנתי מה מתרחש.

שלי יחימוביץ': זה היה אחרי המכרז כאשר קיבלתי הביתה מכתב כנראה בתוקף היותי עובדת רשות השידור לשעבר ובו החשב הכללי מפציר בי להעביר את חשבוני לדיסקונט ומספר לי על הדברים הנפלאים שקורים בדיסקונט ועושה קמפיין של יחסי ציבור.

שלי יחימוביץ': זה דבר שהוא הזוי לחלוטין, שהחשב הכללי עושה קמפיין פרסומי לבנק שזכה במכרז.

שלי יחימוביץ': אני לא ראיתי את זה בתנאי המכרז.

שלי יחימוביץ': אנחנו, המדינה, נעשה לכם קמפיין פרסומי.

שלי יחימוביץ': זה כנראה הגיע ל-150 אלף אנשים הביתה.

שלי יחימוביץ': היו לי ויכוחים על כך עם החשב הכללי לשעבר ירון זליכה, גם ניסיתי לשנות משהו מרוע הגזרה, אבל כנראה ללא הצלחה יתרה.

שלי יחימוביץ': יש לי תחושה עזה שמעבר למכרז שהוא מאוד ברור, לא צריך להיות כאן מומחה לדיני מכרזים כדי להבין אותו, יש איזו אמביציה עזה וחסרת פרופורציה לגרום לכל עובדי המדינה לסגור את החשבונות שלהם בבנק יהב ולהעביר אותם לבנק דיסקונט.

שלי יחימוביץ': מעבר ללשון המכרז, יש כאן ניסיון לשתק לחלוטין את יהב וניסיון להעביר את הכל לבנק דיסקונט.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה אידיאולוגית איפה כאן התחרות, איפה השוק החופשי, למה רק דיסקונט רשאי למשל להידבר עם עובדי מדינה ובנקים אחרים לא, למה שבנקים אחרים לא יתחרו גם ואולי יציעו בכל זאת תנאים יותר טובים ממה שמציע דיסקונט, למה להיות פטרון על זכותו של העובד לקבוע איך תהיה הסליקה.

שלי יחימוביץ': יש כאן הפרזה מוחלטת ואגב, גם די מזלזלים בנו בעניין של ההחלטה שלנו מהישיבה הקודמת.

משה גפני: לא קיבלתי תשובה לגבי שאלה אחת.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא חושב שתקבל אותה.

משה גפני: לגבי הנושא של ההלוואות שהן לזמן ארוך.

סטס מיסז'ניקוב: לזה יש פתרון.

משה גפני: בתחילת הדיון כבר הבנתי מה עומד לקרות.

משה גפני: אם אני לקחתי הלוואה בבנק, אין מגבלה של 30 ביוני וזה יימשך אפילו עשר שנים.

משה גפני: אם לקחתי גמ"ח לעשרים שנים, וזאת הייתה הוראה מסעיף 07 בתלוש, זה כן מתבטל ב-30 ביוני?

משה גפני: אני מדבר על גמ"ח ולא על בנק.

גדעון אליאס: ההלוואה הזאת תמשיך עד תום מועד הפירעון.

משה גפני: מה לגבי ביטוח סיעוד?

גדעון אליאס: ביטוח סיעוד הוא לא הלוואה.

משה גפני: אבל אני משלם ביטוח סיעוד דרך תלוש המשכורת.

משה גפני: כך חתמתי להם לפני שנה.

גדעון אליאס: לגבי כל מי שאיננו בנק, למעט מה שאמרנו עכשיו לגבי הלוואות שניתנו עד ה-1 בדצמבר 2007, על ידי כל גוף שנתן הלוואה, ההלוואות ימשיכו להיות מנוכות דרך התלוש עד תום מועד פירעונן.

משה גפני: אפילו אם זה לא בנק.

גדעון אליאס: אפילו אם זה לא בנק.

גדעון אליאס: לגבי ביטוחים, זה חלק מהנושאים שאנחנו כן יושבים עם אריאל יעקובי.

גדעון אליאס: הנושא הזה עלה.

גדעון אליאס: הם שאלו שאלות ואנחנו נותנים להם תשובות ואנחנו אמורים לגבש באופן סופי את הקריטריונים לגבי המוטבים האחרים ביחד עם ההסתדרות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מסכם את הישיבה.

סטס מיסז'ניקוב: 2.

סטס מיסז'ניקוב: החלטת החשב הכללי מקנה יתרון תחרותי בלתי הוגן ויוצרת מונופול תוך אפליית גורמים רבים שלא על פי תנאי המכרז.

סטס מיסז'ניקוב: 4.

סטס מיסז'ניקוב: למרות קריאתה הקודמת של ועדת הכספים לחשב הכללי לשקול את צעדיו, הפנייה לא נענתה עד כה.

סטס מיסז'ניקוב: 6.

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה רואה בכל פגיעה בעובדי המדינה נושא בעל חשיבות עליונה שראוי שגופי הביקורת ייתנו עליה את הדעת.

משה גפני: אם אפשר להוסיף גם סעיף חיובי, שהוועדה קיבלה בסיפוק את הודעתו של החשב הכללי ורשמה לפניה שההלוואות הללו ממשיכות ורוצה לדעת גם מה עולה במשא ומתן עם ועד העובדים.

סטס מיסז'ניקוב: בסדר גמור.

סטס מיסז'ניקוב: זה הסעיף השביעי.

סטס מיסז'ניקוב: ידווח לוועדה מה עלה במשא ומתן.

יריב נחמה: בוודאי שלא הייתה כוונה, וגם לטעמנו אין פגיעה בעובדי המדינה.

יריב נחמה: אני חושב שהסיכום של הוועדה מביא את הוועדה לאיזושהי פוזיציה שהיא לא נכונה עובדתית.

ראובן ריבלין: אתה מספר לנציג עובדי המדינה מה טוב לא כאילו הוא לא יודע בעצמו מה טוב לו.

ראובן ריבלין: זאת פטרונות חדשה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני סגן החשב הכללי, לגבי פגיעה בעובדי המדינה, אתה אומר שיש על זה בג"ץ, אבל יש גם החלטה של ועדת הכספים מלפני שבועיים.

סטס מיסז'ניקוב: מן הדין, גם אם אתה לא מסכים עם העמדה הזאת, שלפחות תודיע לנו שאתה לא מסכים או שמתנהל איזשהו משא ומתן, שעל פניו יש איזשהו ניסיון לתקן את המצב, אבל התעלמות מוחלטת מהחלטת ועדת הכספים, זה גם לא ראוי.

יריב נחמה: אני לא חושב שהייתה התעלמות.

סטס מיסז'ניקוב: הייתה התעלמות מוחלטת.

יריב נחמה: לא.

יריב נחמה: ההחלטה של ועדת הכספים הייתה לדווח לוועדה מה נעשה במהלך השבועיים.

יריב נחמה: כך הבנתי.

סטס מיסז'ניקוב: לא.

סטס מיסז'ניקוב: ממש לא.

סטס מיסז'ניקוב: ההחלטה הייתה לקיים משא ומתן לגבי העתיד.

יריב נחמה: לדעתי מאז ישיבת הוועדה האחרונה היה דיון ועוד דיון אחד שבוטל אתמול.

סטס מיסז'ניקוב: עם מי היה דיון?

יריב נחמה: עם ההסתדרות.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי המתרחש.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו גם קוראים לכם להמשיך את המשא ומתן ולדווח לוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: כאמור, אנחנו נמשיך לעקוב אחרי המתרחש.