ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 520, 2008-03-10 11:00

גלעד ארדן: שלום לכולם.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר היום תקנות הנמלים (בטיחות השיט) (תיקון), התשס"ז-2006.

גלעד ארדן: בדיון הראשון שהתנהל ב-1 בינואר 2007 ברשות היושב ראש הקודם משה כחלון אושרו התקנות שהיו אמורות להיכנס לתוקף.

גלעד ארדן: אלא שלאחר אותו דיון, לבקשת ועדת הכלכלה ובתיאום עם משרד התחבורה, נתבקשנו שלא לפרסם את התקנות כדי לדון בהן יחד עם הגופים המעורבים ולראות מה ניתן לתקן.

גלעד ארדן: התקיים דיון נוסף ביום 20 במרס 2007, ובו אישרה הוועדה את תקנה מספר 1- -

לאה ורון: ברשות חבר הכנסת אמנון כהן.

גלעד ארדן: אמת.

גלעד ארדן: התקיים דיון נוסף ביום 12 בנובמבר 2007 שאותו אני ניהלתי, וביקשתי לנסות להגיע להסכמות בנושאים שנותרו במחלוקת בין הצדדים בעניין משאבת השיפוליים, בעניין העוגן, בעניין ציוד הקשר ומחלוקת נוספת שקובעת כי מנהל כלי שיט קטנים יהיה מוסמך לחייב כלי שיט בציוד בטיחות שונה מהקבוע בתוספת ה-20.

גלעד ארדן: מהנייר שהעבירה רשות הספנות והנמלים עולה כי הרשות מסכימה על חלק מהנושאים, אבל על חלק מהנושאים לא הגיעו לידי הסכמה לגביהם, ולכן אנחנו נבקש היום לנסות להציג את המחלוקות שנותרו.

גלעד ארדן: הוועדה תנסה להכריע בהן, וסוף-סוף נשדרג קצת את בטיחות השיט בישראל.

גלעד ארדן: עורכת הדין רננה שחר, בבקשה.

דוד טל: ברשותך, אני רוצה שקצת תסבירי לי כי לא ברור לי, למה צריך פרק זמן של שלושה חודשים – האם אתם סבורים שלא נכון, לא ראוי ולא רצוי לפרסם תקנות בטיחות שכאלה?

דוד טל: אין להם עניין ועוצמה בכל מה שקשור בשיט?

גלעד ארדן: אני חושב שלא הובנתי נכון, זה אנחנו האשמים, לא הם.

רננה שחר: גם תקופת ההטמעה היא רק- - -

דוד טל: אם אנחנו אשמים אז אני אלקה את עצמי – 40 חסר אחד.

גלעד ארדן: אנחנו לא אישרנו להם.

דוד טל: הם ביקשו לעכב את זה כדי שיבואו בדברים.

גלעד ארדן: אנחנו אישרנו, ואחרי שאישרנו - -

אריה רונה: עשינו שלושה שינויים: ב-31 בינואר מיד לאחר הוועדה, ב-1 באפריל ובדצמבר, כי כל פעם היו מחלוקות.

אריה רונה: גם מנהלת הוועדה הייתה מעורבת בתהליך הזה, לא רק היושב ראש.

גלעד ארדן: היום רשומים בישראל כ-14 אלף כלי שיט קטנים, בהם כ-2,000 ספינות.

גלעד ארדן: ספינה זה כלי שיט שאורכו בין 7 ל-24 מטר, 7,000 סירות שזה כלי שיט- -

דוד טל: אם זה 130 מטר, מה ההגדרה של זה?

רננה שחר: אונייה.

גלעד ארדן: בקיצור, מי שכתב את השיר: "אונייה, אונייה עם כנף כשל יונה", לא ידע שאונייה היא דווקא הכי גדולה.

גלעד ארדן: זאת כנף הרבה יותר גדולה משל יונה.

משה כחלון: זה היתרון, שיש לו ילדים קטנים.

גלעד ארדן: היתרון היחיד, דרך אגב, חבר הכנסת כחלון.

לאה ורון: הם גדלים אחר-כך, אני יכולה להבטיח לך, ואז זה נעשה קל.

רננה שחר: שלושת הנושאים שנותרו במחלוקת, לפי מיטב הבנתנו, הם שני הנושאים של ציוד התקשורת שנגזר מהמעבר לשיטת המצוקה העולמית.

רננה שחר: זה מכשיר D.S.C, סוג מסוים של מכשיר קשר ומכשיר EPIRB שזאת משואת ביות חירום לוויינית.

רננה שחר: שני הדברים האלה עדיין לא מוסכמים ולא יכולים להיות מוסכמים, והוועדה תצטרך להכריע- -

גלעד ארדן: מה זאת אומרת, "לא יכולים להיות מוסכמים"?

גלעד ארדן: הם יכולים להיות מוסכמים.

רננה שחר: ישבנו ודיברנו ולא הגענו להסכמות.

רננה שחר: הרשות לא רואה מקום לסגת מהעמדה המקצועית שלה בדבר נחיצות המכשירים האלה.

דוד טל: של שניהם.

רננה שחר: של שניהם.

רננה שחר: אחד – כל הזמן, זאת אומרת, כלים שמורשים להפליג מעל 4 מייל מהחוף ממילא חייבים מכשיר קשר.

רננה שחר: מכשיר קשר הוא דבר קבוע בכלי, זה לא מעשי להחליף מכשיר קשר לפי סוג ההפלגה.

רננה שחר: לכן אם אתה מחויב למכשיר קשר הכוונה היא שהוא יהיה מסוג D.S.C בתוך שנה מיום תחילת התקנות.

גלעד ארדן: מה העלות של זה?

רננה שחר: 200 דולר.

רננה שחר: המכשיר השני, EPIRB הוא משואת ביותר חירום שאני מבינה שגם ניתן להשכיר אותו, והוא רק פֶר-הפלגה שהיא מחוץ למימי חופים.

רננה שחר: זאת עמדת הרשות לגבי שני המכשירים האלה.

רננה שחר: אני אזכיר שוב את מתכונת התקנות: אנחנו קובעים תקן ציוד בטיחות לסוגים שונים של כלי שיט.

רננה שחר: יש היום 5 טיפוסים של כלי שיט.

דוד טל: זה נכון לעשות את התקן הזה על-פי הטיפוסים או על-פי האזור שבו הם שטים?

דוד טל: זאת אומרת אם אני אשוט מול חופי תל-אביב זה לא דומה לשיט באוקיינוס, למשל.

רננה שחר: הנושאים האלה קצת חופפים זה לזה מכיוון שאופנוע ים באמת מוגבל, מטבע הדברים, לסירה אסור לשוט מחוץ למימי חופים, וספינה שהיא הכלי הגדול יכולה.

ניר ימין: גם חלק מכלי השיט מחויבים בציוד מסוים רק כשהם מפליגים מעבר למרחק מסוים.

רננה שחר: כן.

רננה שחר: ועדיין הטבלה נוקשה ולא מאפשרת גמישות, כטיבן של טבלאות.

רננה שחר: כפי שהדבר אצלנו בצוות בטיחות, שהטבלה אמנם קובעת שכן, בהליך הרישוי השנתי של כלי השיט או הליך הרישוי הדו-שנתי במקרה של כלים פרטיים, המפקח שבודק את כלי השיט יכול לקבוע תקן ציוד בטיחות אחר – או גדול יותר או קטן יותר; מחמיר יותר או מקל יותר.

רננה שחר: זה דרוש כאשר הכלי מבצע משימה מיוחדת, אם הוא לא רוצה לשוט בלילה אז מורידים לו את הציוד שחשוב להשטה בלילה.

רננה שחר: הגמישות הזאת, לטעמנו, נדרשת, והיא נדרשת בעיקר משום שכלי שיט לעומת כלי רכב לא מיוצרים כסדרה כך שכלי אחד דומה לשני – אולי חוץ מאופנועי ים – אלא כל כלי שונה מאחר בממדים, בגודל, בחומר, במבנה, בייעוד.

רננה שחר: לכן יש צורך לשמור על גמישות, ואנחנו מבקשים לשמור את הגמישות הזאת.

דוד טל: סליחה שאני קוטע את גברתי.

דוד טל: יש לכם פקחים בים שעולים על ספינה לראות את הציוד?

אריה רונה: משטרת החופים עושה את זה.

דוד טל: משטרת החופים, כשמה כן היא, רק ליד החופים?

רננה שחר: יש גם לכלי שיט.

אריה רונה: אבל לא במרחק גדול מהים.

אריה רונה: אף אחד לא מחפש אף אחד במרחק של 50 מייל.

רננה שחר: שיטור ימי מוסמך לאכיפה מטעמנו, אבל הרישוי הוא כמובן על-ידי מפקחי שיט של המשרד.

רננה שחר: דבר אחרון שרציתי להעיר זה שאת תקנה 7(א)(ד) שקיימת בנוסח אנחנו הוספנו לבקשת הוועדה.

רננה שחר: התקנה הזאת מדברת על ערר על החלטת מפקח.

רננה שחר: אם מפקח מחליט להוסיף או לשנות את תקן ציוד הבטיחות, על-פי הצעת הוועדה, הוספנו את נושא הגשת ערר למנהל הרשות, וכן היה דיון על 45 ימים וחייבנו את המנהל לתת תשובה תוך 14 ימים – הכול היה בדיונים שהיו כאן בוועדה, אז אני רק מביאה את זה לתשומת לב הוועדה.

גלעד ארדן: מאוד התגמשתם.

רננה שחר: עשינו הרבה תיקונים.

רננה שחר: אתה רוצה שאני אגיד איזה תיקונים עשינו?

גלעד ארדן: כן.

דוד טל: הבנתי שהיו 4 נושאים במחלוקת?

אריה רונה: שלושה.

רננה שחר: בשני נושאים הגענו להסכמה, לדעתי.

רננה שחר: האחד זה הנושא העוגנים- -

דוד טל: אני מדבר על המחלוקת.

דוד טל: המחלוקת השלישית זה הערעור.

רננה שחר: שלושה נושאים אם אתה רואה את ה-D.S.C וה-EPIRB כשני נושאים נפרדים, אז זה שניים, והשלישי הוא בעניין סמכות המפקח.

ניר ימין: מה בעניין משאבת שיפוליים?

רננה שחר: הרשות ויתרה על הדרישה הזאת, וגם בכך הגענו להסכמה.

דוד טל: שיפול אני יודע מה זה, אבל מה זה "שיפוליים"?

דוד טל: ברבים?

רננה שחר: ריכוז מים זה מים שנצברים בכלי השיט עקב הפעלתו.

רננה שחר: כלי השיט לא יבש לגמרי.

קריאה: זאת צורת כלי השיט, הרצפה מעל, ומתחת זה שיפוליים.

דוד טל: אבל מה התפקיד של המשאבה הזאת?

קריאות: לשאוב מים מהמקום הנמוך הזה.

גלעד ארדן: ויתרתם דווקא על המשאבה?

רננה שחר: לא, רק על המצב האוטומטי.

עזריאל רהב: זה מבחינתנו הייתה דרישה לא חוקית מראש.

גלעד ארדן: למה?

עזריאל רהב: החוק הישראלי והאמנות הבינלאומיות אוסרות על שאיבת מי שיפוליים לים.

רננה שחר: הן אוסרות על שאיבת מי שיפוליים שמנוניים, והן תמיד מאפשרות את זה במקרה שהדבר נחוץ לצורך הצלת חיים בים.

גלעד ארדן: כבר ויתרתם.

גלעד ארדן: בואו לא נתווכח על מה שכבר איננו, עדיף להתווכח על מה שעוד ישנו.

רננה שחר: אתה רוצה שאפרט את הדברים שתיקנו בתקנות בעקבות כל השימועים?

גלעד ארדן: בקצרה, אם אפשר.

רננה שחר: נוסף ערר על החלטת המנהל למנהל הרשות; פטרנו ספינות פרטיות ממכשיר שקוראים לו "נבטקס"

דוד טל: אני מבין שהערר הזה יוצג בפני מנהל הרשות, אבל בפני מי יוצג הערר על ההחלטה שלו?

רננה שחר: הערר על ההחלטה של מפקח כלי שיט או של הממונה על המחלקה.

אריה רונה: הרבה פעמים בתקנות יש לי סמכות ערר על החלטה של מישהו מאנשי הרשות מקבל, ומישהו רוצה לערער עליה.

אריה רונה: זה דבר רגיל.

אריה רונה: אני מקיים את הערר באדיקות- -

דוד טל: בסדר, חשבתי שמדובר כאן על ערר על החלטה שלך בפני השר או גורם אחר.

אריה רונה: לא.

אריה רונה: על ערר בפני החלטה שלי אפשר לפנות לבית-משפט.

רננה שחר: אמרתי שפטרנו ממכשיר שקוראים לו "נבטקס" בספינות פרטיות; EPIRB ואסדת הצלה לספינות פרטיות במקום לדרוש בכל עת, דורשים את זה רק בהפלגה אל מחוץ למימי חופים; תקופת הטמעה של מכשיר הקשר החדש – D.S.C – מוצעת גם בעקבות דיונים בוועדה לתקופה של שנה, ולמכשיר EPIRB, תקופה של שלוש שנים; ציוד פירוטכני בספינה פרטית שמפליגה עד 4 מייל מהחוף – רק סט אחד; ויתרו על הדרישה למערכת שאיבת שיפוליים אוטומטית; והגיעו להסכמה בנושא העוגנים.

דוד טל: איזה ציוד פירוטכני?

רננה שחר: יש זיקוקים בצבע אדום, ירוק ולבן- -

קריאות: לא ירוק ולא לבן.

קריאות: אדום, אדום, אדום.

קריאה: נקרא לזה "אותות מצוקה" – אחד עשן, אחד רקטה, אחד לפיד.

רננה שחר: סליחה.

לאה ורון: עורכת הדין רננה לא מרגישה שייכות לאגף הספנות.

לאה ורון: לא לוקחים אותה, לא מראים לה, לא משייטים איתה.

אריה רונה: גברתי, היא מוחזקת אצלנו כיהלום בכתר.

עזריאל רהב: אני מהפורום לקידום השיט, ויש לנו כמה השגות על מה שנאמר כאן.

עזריאל רהב: נתחיל מהסעיף השלישי – סמכויות המפקח.

עזריאל רהב: לטעמנו, אין מקום לסמכויות של המפקח לסטות מהתקנות כמו שאתם קובעים אותן ולפטור מדברים או להוסיף דברים.

עזריאל רהב: אם רוצים לפטור, אין לנו התנגדות, אבל אנחנו לא רואים מקום לזה גם כן.

עזריאל רהב: יש דברים שהכנסת עומדת לקבוע בתקנות בוועדת הכלכלה, ומבחינתנו זה מה שצריך להיות.

עזריאל רהב: כל עולם הספנות עובר רגולציה מסוימת בעולם, הדברים נקבעים בחוקים, ואין מקום, לטעמנו, לכך שכל מפקח יחליט מה עכשיו הוא חושב שמתאים לכלי שיט כלשהו.

עזריאל רהב: קל וחומר שאנחנו לא מסכימים שהערר על אותה החלטה יהיה באותו משרד.

עזריאל רהב: זה הולך להרבה מאוד שנים קדימה; אנחנו לא מדברים על האנשים שקיימים פה עכשיו, אלא על רגולציה וסמכויות שניתנות למשרד ממשלתי להחליט על דברים כפי שהוא רוצה בלי שזה עובר פיקוח נאות של ועדת הכלכלה ושל הציבור.

ניר ימין: סליחה, זה לא שהוא מחליט מה שהוא רוצה, אין לו שיקול דעת בלתי מוגבל.

ניר ימין: הוא יכול רק לפטור או להוסיף לעניין שנחוץ לבטיחות השיט, הוא לא יכול לקבוע למשל שהמפרש לא אסתטי כשהוא מורכב בצורה מסוימת, ולכן צריך להרכיב אותו בצורה אחרת.

עזריאל רהב: הוא כן יכול, ואנחנו רואים גופים אחרים.

עזריאל רהב: כבוד היושב ראש היה לא מזמן בעימות עם המשטרה על כך שהם קובעים כל מיני דברים שלא מופיעים.

עזריאל רהב: אנחנו נגד מתן סמכויות רגולטיביות לגופים כאלה.

ניר ימין: אבל ההסמכה כאן היא מאוד ספציפית ומצומצמת – רק לפטור או להוסיף למה שנחוץ לבטיחות השיט.

עזריאל רהב: אבל מי קובע מהי בטיחות השיט?

עזריאל רהב: אנחנו מתווכחים כבר שנה על כל מיני סעיפים ומבזבזים את זמנה היקר של הוועדה ואת זמננו שלנו, כי אנחנו אנשים פרטיים שלכל אחד יש מה לעשות, על סעיפים ספציפיים.

עזריאל רהב: עכשיו אנחנו באים ונותנים למישהו את הסמכות להחליט כאוות נפשו מה הוא רוצה להוסיף מכיוון שלו זה נראה חשוב לבטיחות השיט.

עזריאל רהב: כולנו כאן אנשים שמבינים קצת בבטיחות השיט ובשיט, ואנחנו לא מסכימים לסעיפים כאלה ואחרים.

עזריאל רהב: הם חושבים שזה חשוב לבטיחות השיט, ואנחנו שניסיוננו לא מועט משלהם, חושבים שזה לא דרוש.

עזריאל רהב: ואנחנו יושבים כאן ומתווכחים על זה.

דוד טל: אני מבין את העמדה שלכם, אבל האנשים הללו מוחזקים אצלנו כאנשים מקצוענים.

דוד טל: אני לא מבין בזה כמעט כלום.

דוד טל: אני מניח שרונה ומפקחים אחרים מבינים בזה הרבה יותר.

דוד טל: אני גם רואה את האינטרסים שלכם ויכול להבין גם אותם.

דוד טל: לדעתי, זאת לא החלטה כזאת שרירותית.

דוד טל: אני לא מכיר את הגופים, אבל לדעתי, אין להם רוע לב כזה להכביד ולהצר את צעדכם.

דוד טל: אתה תגיד לי "בלי טובות", אבל בסופו של יום הוא רוצה לוודא שרמת הבטיחות טובה כדי שלא יקרה חלילה משהו בלב ים, ובסופו של יום זה יגיע אליו בטענה למה הוא לא דאג לדברים.

עזריאל רהב: זה מופיע בתקנות.

עזריאל רהב: יש לו החוקים, למה הוא צריך סמכות.

דוד טל: אתה לא סומך עליו?

דוד טל: הגם שיש לך רשות ערעור, ואתה יכול לפנות- -

עזריאל רהב: בדיוק לאותו משרד.

עזריאל רהב: עוד חצי שנה או שנה רונה לא יהיה שם- -

דוד טל: יהיה מישהו אחר ברמה של רונה.

גלעד ארדן: אני רוצה לשאול את רננה כדי להבין משהו.

גלעד ארדן: אנחנו יושבים כבר למעלה משנה על סוג ציוד מערכת קשר.

גלעד ארדן: לכאורה, לפי הסעיף הזה, זה מסלול עוקף, כי להבא אם יחליט המנהל לשנות את דגם מכשיר הקשר לדגם משוכלל יותר, הוא פשוט יוכל לעשות את זה בהנחיה ישירה מכוח תקנה 7(א).

אריה רונה: D.S.C זאת שיטת תקשורת, אדוני.

דוד טל: מנהל הוועדה אומר שכמו שאנחנו מתקינים עכשיו את התקנות הללו, ואנחנו משזפים את עינינו בזה, אז לכשיחליט המפקח או אתה לשנות את השיטה, תביאו את זה לאישור הוועדה.

אריה רונה: זה בטוח.

דוד טל: אז אם תסכים שכל הדברים הללו הם באישור ועדת הכלכלה, זה גם פותר את הבעיה שלהם.

רננה שחר: אבל אנחנו מדברים על אקט פרטני ולא על אקט של חקיקה.

רננה שחר: זאת אומרת, אגב בדיקת כלי שיט ספציפי ובגלל צרכים מיוחדים, הפלגה מיוחדת.

רננה שחר: עמוס, אולי תיתן כמה דוגמות כדי לסבר את האוזן.

עמוס נוימן: לפני שאני אתן דוגמות אני אציין שגם המצב הקיים היום מאפשר לכלי שיט מסוים לקבוע תנאים והגבלות גם להוסיף וגם להוריד.

רננה שחר: תן דוגמה מתי אתה דורש.

אריה רונה: לפני שבועיים כלי שיט קטן היה מעורב בעבודה ימית, ובגלל רשלנות המפעילים ומכיוון שלא קיבל פטור מציוות, הוא פשוט הפעיל אותו עם איש אחד.

אריה רונה: לרוע המזל, ולמרבה המזל, כלי השיט התהפך בפתח נמל הקישון, והאדם ניצל בעור שיניו.

אריה רונה: זאת הדוגמה הכי טובה.

אריה רונה: אם היינו יודעים שהכלי הזה עומד להיות מעורב בעבודה מסוג כזה, יכול להיות שהיינו אוסרים את זה ויכול להיות שהיינו אומרים לו לצוות את כלי השיט לא בשני אנשים, אלא בשלושה; או שהיינו אומרים שאנחנו רוצים שהוא יהיה מצויד במכשיר קשר כזה במקום אחר.

אריה רונה: זה לא שנקום בוקר אחד ונשנה את התקנות על פיהן, אלא שתהיה לנו היכולת להגיד לו, במקרה אחד מיוחד ספציפי של כלי שיט שמעורב בעבודה ימית כזאת או אחרת, שאנחנו מבקשים להגביר אמצעים כאלה או אחרים.

עזריאל רהב: אנחנו לא מדברים על עבודה.

עזריאל רהב: אלא רק על כלי שיט פרטיים.

עזריאל רהב: בעניין עבודה מותר לכם.

אריה רונה: אתה לא מדבר על עבודה, אבל אצלנו גם כלי שיט קטנים מעורבים בעבודות ימיות.

עזריאל רהב: אין לנו בעיה עם תקנות בנושא של עבודה.

עמוס נוימן: אני אתן דוגמה נוספת: יש פניות מצד משיטים פרטיים להשיט את כלי השיט בתנאים מסוימים, לדוגמה שייט בודד.

עמוס נוימן: הם מבקשים לשוט לבד, וכדי שישוטו לבד הם צריכים עזרים נוספים מעבר לעזרים הסטנדרטיים, כמו: משואת ביות אישית, חגירת חגורת הצלה, שימוש באמצעים נוספים בהגה האוטומטי- -

עזריאל רהב: זה מה שאתה רוצה, אנחנו לא מסכימים לזה.

עמוס נוימן: אני לא אוכל לתת להם שום דבר אם אני אהיה חסום מלבצע שינוי בדרישות.

עמוס נוימן: מראש אנחנו לא נוכל לתת להם שום דבר ולא נוכל לקחת מהם שום דבר.

עמוס נוימן: זה דבר בלתי אפשרי מבחינת גמישות כלי השיט.

עמוס נוימן: כל כלי שיט, גם אם יצא מאותו פס יצור, תנאי ההפעלה שלו הם בדרך-כלל שונים.

עמוס נוימן: אדם אחד מבקש לשוט רק בלילה, האחר מבקש לשוט רק ביום.

עמוס נוימן: אנחנו מתאימים בהתאם לכך את מפרט הציוד לאותן בקשות ולאותו כלי שיט.

עמוס נוימן: הגמישות הזאת חייבת להתקיים.

גלעד ארדן: אדוני לא סיים את השגותיו?

עמוס נוימן: אז אני אתן לו להמשיך.

עזריאל רהב: מבחינת העניין של כלי שיט שמפליג רק בלילה, זה רק על ספינות פרטיות.

עזריאל רהב: כלי שיט שנועדו לעבודה ורוצים ציוד מיוחד – אנחנו לא מתערבים בזה, זה שיקול הדעת שלהם.

גלעד ארדן: אתה מדבר על סמכות המנהל?

עזריאל רהב: כן.

גלעד ארדן: אבל סמכות המנהל היא לא על סוג, היא על ספינה ספציפית.

גלעד ארדן: הוא לא יכול להגיד שכל הספינות מפליגות בלילה.

רננה שחר: נכון.

עזריאל רהב: אנחנו לא רואים מקום להטיל משהו על ספינה פרטית ספציפית שיחרוג מהתקנות כאן.

עזריאל רהב: כמו שידידי המפקח הציג כאן את העניין שהוא רוצה שלשייט בודד יהיה EPIRB אישי, זה לא מקובל עלינו.

עזריאל רהב: הוא נתן דוגמה מאוד טובה, ועלינו השייטים, זה לא מקובל.

עזריאל רהב: זה בדיוק לתת לגוף ביצועי את הכוח להחליט - -

גלעד ארדן: תודה, הבנו את הטענה, נמשיך את ההשגות הבאות.

גלעד ארדן: אני לא מקבל אותן, אולי חברי, חבר הכנסת טל, כן.

עזריאל רהב: אנחנו מיצינו את הנקודה והבנתם את הגישה שלנו בנושא.

עזריאל רהב: לגבי מכשירי רדיו, שלא כמו שהצגת כאן זאת לא העמדה של השייטים, זאת הצעת פשרה שהצענו לכם כדי לגמור את העסק בלי לבוא ולהתמקח על עוד קול בוועדה.

רננה שחר: שלחנו את כל המסמכים לוועדה, שיראו בעצמם.

עזריאל רהב: כן, אבל כתבתם כאן "עמדת השייטים".

עזריאל רהב: עמדת השייטים היא שבשני מכשירי הרדיו האלה אין צורך.

עזריאל רהב: אנחנו לא רואים שום צורך לא ב-D.S.C ולא ב-EPIRB; גם לא בדבר שזגזגתם ונתתם לוועדה בוורסיה שנייה והורדתם עכשיו את האפשרות לחלופה של איזשהו מכשיר קשר לווייני.

עזריאל רהב: שמתם את זה בפעם שעברה, ועכשיו הורדתם את זה משום-מה.

עזריאל רהב: מבחינתנו, אין צורך בכל אחד מהמכשירים האלה.

אריה רונה: זה אני אשם, כי אני החלטתי שהטלפון הלווייני הוא לא מכשיר קשר; הוא טלפון שאתה יכול להתקשר ממנו לאדם מסוים, ואם אותו אדם איננו או שאינו עונה לטלפון, זה לא מכשיר קשר.

אריה רונה: מערכת ה-D.S.C היא מערכת שנשמעת ונקלטת לא על-ידי אדם אחד, אלא על-ידי תחנת רדיו שאנחנו אחראים לה, ואנחנו הרשות שמפעילה אותה.

אריה רונה: זה סיפור אחר; מכשיר טלפון אפשר לכבות, אתה יכול להתקשר למישהו, והוא בדיוק לא עונה – אז מה תעשה?

אריה רונה: אתה במצוקת חיים, אז מה?

אריה רונה: ואם הוא נופל למים, הלך לך הטלפון.

עזריאל רהב: אני לא רוצה להתייחס לזה כרגע כיוון שזה הסעיף השלישי ששמתם והורדתם.

עזריאל רהב: יש לזה הרבה אספקטים אחרים, אבל אני אגיע לזה.

אריה רונה: אנחנו לא רואים בטלפון לווייני מכשיר מציל חיים.

עזריאל רהב: אבל לא שמנו רק טלפון לווייני, אלא אמרנו חלופה לוויינית.

עזריאל רהב: יש מכשירים אחרים בשוק, יש המון מכשירים לאוניות.

אריה רונה: אנחנו הולכים לפי הסטנדרט העולמי.

גלעד ארדן: מר רונה, אם אתם רוצים להתקדם, אני מבקש לאפשר לו לסיים את ההשגות באופן מסודר.

גלעד ארדן: אם נחשוב שצריך לשאול אתכם, נשאל.

עזריאל רהב: מבחינתנו- -

גלעד ארדן: מבחינת

גלעד ארדן: כם זה מיותר, מדוע?

עזריאל רהב: אני אוסיף עוד משהו: הדרישות ל-D.S.C ול-EPIRB שעליהם אנחנו מתמקחים כרגע, הן דרישות שהתקן הבינלאומי הימי – IMO – דרש מאוניות במשקל מעל 300 טון.

עזריאל רהב: אנחנו מדברים על סירות קטנות יחסית לאוניות של 10 טון, שלדעתנו לא דרוש בהן, וגם האמנה הבינלאומית לא ראתה לנכון לכפות את זה עלינו.

עזריאל רהב: נוסף לכך, כיוון שאת רוב מכשירי ה-VHF שקיימים היום בכלי השיט ומייצרים אותם לאוניות, ממילא יש תקופה טבעית שמכשירי D.S.C ייכנסו לסירות.

עזריאל רהב: אין מה לכפות את זה על הציבור מכיוון שממילא כל סירה חדשה באה עם מכשיר D.S.C, ומי שקונה מכשיר חדש כבר קונה אותו עם D.S.C.

עזריאל רהב: אז מבחינתנו זאת סתם דרישה מיותרת.

עזריאל רהב: לגבי ה- EPIRB שהם דורשים, קודם כול אנחנו לא רואים מקום גם לזה וגם לזה.

עזריאל רהב: זה מיותר, ובוודאי בים התיכון.

אריה רונה: איך?

אריה רונה: מי כמוך יודע שטווח הקשר של מכשיר תג"מ הוא 20 מייל.

אריה רונה: ו- EPIRB הוא מכשיר לווייני שטווח הקשר שלו לא מוגבל.

אריה רונה: איך אתה, עם הניסיון הימי שלך, יכול להגיד דבר כזה?

אילן מאירסון: מי ששט לא נצרך לזה.

אריה רונה: לא נכון.

אילן מאירסון: זה כן נכון.

אריה רונה: זה לא נכון.

אילן מאירסון: זה כן נכון.

עזריאל רהב: ישבנו כאן בוועדה כבר פעמיים ונאמר לוועדה שה- D.S.

עזריאל רהב: Cמגיע ל- 50 מייל - -

אריה רונה: ביום טוב הטווח הוא 50 מייל, ביום רע זה 20 מייל.

עזריאל רהב: אתם אמרתם, לא אני.

עזריאל רהב: חוץ מזה, ההצלה הימית נקבעת בעיקר באמצעות קשר לכלי שיט אחרים בסביבה שיעזרו- -

אריה רונה: ואם אין?

עזריאל רהב: בסביבת ישראל יש כל הזמן עשרות אוניות ששומעות אותך- -

אריה רונה: לא נכון.

עזריאל רהב: לא נכון?

עזריאל רהב: אני שומע אותן כל הזמן ברדיו.

עזריאל רהב: אנחנו הצענו פשרה לרספ"ן לגמור את העסק הזה, להסכים על ה- D.S.C ולוותר על השני.

עזריאל רהב: מבחינתנו שניהם מיותרים, אבל זאת הייתה הצעת הפשרה.

עזריאל רהב: ידידנו אלוף משנה במיל' אודי אראל יסביר את העניין עם ה- EPIRB, שיש סוגים שונים ובכלל לא נקבע כאן איזה EPIRB צריך- -

גלעד ארדן: אם הוא יסביר, אתה אל תסביר.

עזריאל רהב: אם הוא לא יסביר, אני אסביר.

עזריאל רהב: בסדר גמור.

עזריאל רהב: אבל הוא יותר טוב- -

גלעד ארדן: אמרתי הפוך: אם הוא עומד להסביר, אתה אל תסביר, תן לו להסביר.

עזריאל רהב: יש הרבה חלופות ל- EPIRB

עזריאל רהב: בשוק שמתאימות לכלי שיט קטנים כמו יאכטות, הרבה יותר מ- EPIRB.

דוד טל: מקובלות בעולם?

עזריאל רהב: מקובלות ביאכטות, לא מקובלות באוניות.

עזריאל רהב: יש לנו השגה על היעילות של EPIRB בכלל, לסירות קטנות.

עזריאל רהב: הדוגמה שהביא כאן רונה לגבי השייטת "ליבי" שטבעה באוקיינוס ההודי הראתה שה- EPIRB בכלל לא מופעל.

עזריאל רהב: יש הרבה מאוד דוגמות לכך בשנתיים האחרונות.

עזריאל רהב: ב"ליבי" היה EPIRB בספינה, היא התהפכה, ושום דבר לא הציל אותם – גם לא EPIRB – עד שבמקרה ספינה ראתה אותם.

עזריאל רהב: החלופות ל- EPIRB שקיימות לא נבדקו; בוורסיה הקודמת משרד התחבורה הסכים לאפשרות לחלופה, ועכשיו הם החליטו להוריד את זה.

קריאה: טעינו.

גלעד ארדן: מה העלות של ה- D.S.C ושל ה- EPIRB?

עזריאל רהב: D.S.C זה כמה מאות דולרים – אמרו פה 200, אבל לדעתי זה גם מגיע ל-400, תלוי איזה VHF- - -

קריאה: זה מתחיל ב-150, וזה מגיע עד- -

עזריאל רהב: E

עזריאל רהב: PIRB יכול להגיע גם ל-1,000 דולר ולמעלה מזה.

עזריאל רהב: צריך לזכור שבעלי היאכטות, שלא כמו שחושבים, זה לא עשירים שיוצאים עם היאכטה שלהם.

עזריאל רהב: ברוב המקרים זה שכירים בדיוק כמו כל אחד, שבמקום להשקיע באוטו משקיעים ביאכטה קטנה שעולה 30-20 אלף דולר, ולפעמים כמה שותפים משקיעים את החסכונות שלהם, והכסף הזה חשוב להם.

גלעד ארדן: איך הם נוסעים ביבשה?

עזריאל רהב: הם נוסעים ביבשה בדיוק כמוני וכמוך בלי EPIRB - -

גלעד ארדן: לא, הצגת את זה כחלופה לרכב.

עזריאל רהב: עם אוטו של החברה.

עזריאל רהב: עוד דבר אחד שאני רוצה להזכיר לוועדה שאמרנו בפעם שעברה; לדרישה הזאת גם אין תקדים בעולם.

עזריאל רהב: אנחנו מנסים להמציא את הגלגל במדינת ישראל.

עזריאל רהב: בעולם לא דורשים EPIRB ברוב המדינות הימיות: לא באנגליה, שיש לה כל הים הצפוני, לא בארצות-הברית.

עזריאל רהב: רוב המדיניות הימיות לא דורשות את זה.

עזריאל רהב: אנחנו לא רואים מקום שבמדינת ישראל תקבע כאן הלכה.

גלעד ארדן: היועץ המשפטי מבקש שתשיגו לו יאכטה גדולה בפחות מ-20 אלף דולר, הוא מוכן אולי להצטרף.

עזריאל רהב: בשבוע הבא אנחנו עורכים משט הזדהות עם אשקלון, ואתם מוזמנים להצטרף.

גלעד ארדן: ישתתפו בו גם ספינות בלי D.S.C?

עזריאל רהב: אני מאוד מקווה.

גלעד ארדן: אז אני לא יכול, כי עד אז תהיה חובה ל- D.S.C.

עזריאל רהב: אתם אומרים שתהיה שנה הטמעה.

עזריאל רהב: אנחנו מקווים שיהיה יותר, כמובן.

אילן מאירסון: אני מייצג את איגוד השייטים.

אילן מאירסון: בחלק הראשון החשש שלנו הוא שניסוח החוק שמאפשר למפקח ברספ"ן לשנות את התקנות בצורה זו או אחרת הוא מעין עוקף בג"ץ, אם לומר את זה בצורה גסה; שזה יאפשר להם לעשות שינויים- -

גלעד ארדן: כשאתה אומר "עוקף בג"ץ", זה דווקא עושה לי חשק.

דוד טל: אנחנו מאוד אוהבים את המתח בין הרשות השופטת והמחוקקת.

אילן מאירסון: אני חוזר מהדימוי, אבל זה יאפשר עקיפה שלא מקובלת עלינו.

אילן מאירסון: בנושא הקשר: רספ"ן אמרו נכון שטווחו של מכשיר D.S.C גדל מטווחו של המכשיר הרגיל של ה-VHF.

אילן מאירסון: אנחנו מפליגים בים התיכון, ותחומי ההפלגה הם כאלה שיש כיסוי מתמיד של מכשיר VHF, וודאי של D.S.C .

אילן מאירסון: משום כך הצענו פשרה למכשיר D.S.C.

אילן מאירסון: הם חזרו בהם מהחלופה לתקשורת לוויינית, ואנחנו גם חזרנו בנו מהפשרה שהצענו.

אילן מאירסון: בעניין EPIRB אני רוצה לומר דבר שבכלל לא נאמר: ל- EPIRB יש אפקט שלילי.

אילן מאירסון: את זה אני אומר כימאי מקצועי.

אילן מאירסון: יש לו אפקט שלילי כשמדובר בנטישת כלי השיט הקטן.

אילן מאירסון: עובדה היא שהרבה מאוד כלי שיט שננטשו- -

דוד טל: סליחה, אדוני, אני רוצה להבין מהו האפקט השלילי.

אילן מאירסון: אם באוקיינוס כלי שיט ננטש לצורך הצלת חיי אדם, והצוות שלו ירד באסדת הצלה שיש בה סיכון לא קטן, וכלי השיט שננטש נמצא אחר-כך צף, פירושו של דבר שהצוות שירד לאסדת ההצלה סיכן את עצמו מעבר לסיכון שהיה לוקח על עצמו לו נשאר בכלי השיט.

דוד טל: בגלל המרחק שיכול להיות בין הזמן לבין - - -

אילן מאירסון: לא, מכיוון שכלי השיט לא טבע.

רננה שחר: הוא סמך על ה- EPIRB.

אילן מאירסון: בדיוק ככה, היא אמרה את המשפט הקובע.

אילן מאירסון: צריך לקחת את הדבר הזה בחשבון.

קריאה: - - -

אילן מאירסון: אני לא מדבר על עלויות.

אילן מאירסון: בים התיכון זה לא נדרש מכיוון שאנחנו שטים בתחומים שהם בני השגה כמעט מיד.

רננה שחר: הוא מתכוון שהוא מפליג, לא כל השייטים בישראל.

אילן מאירסון: אין מקרים אחרים בים התיכון ששייטים מפליגים בתחומים אחרים.

אריה רונה: איך אתה אומר דבר כזה?

אילן מאירסון: אני אומר דבר כזה משום שאני מפליג.

עזריאל רהב: שמעת על מקרה שרפסודה הסתובבה כמה ימים ולא מצאו אותה?

אילן מאירסון: אין.

אילן מאירסון: תן לי מקרה אחד.

אריה רונה: אתה יודע שהיו מספר שייטים שיצאו מאכזיב וחיפשנו אותם - -

אילן מאירסון: יהיה להם EPIRB?

אריה רונה: לא היה להם שום דבר.

אילן מאירסון: יהיה להם?

אריה רונה: איך יהיה להם?

אריה רונה: חיפשנו אותם בטווח של 5 מייל מהחוף במשך 24 שעות עד שחיל הים עלה עליהם במקרה.

אריה רונה: על מה אתם מדברים?

רננה שחר: 40 מייל מהחוף.

עזריאל רהב: חיל הים יודע לזהות- -

גלעד ארדן: לא, תודה.

גלעד ארדן: מר מאירסון, אתה רוצה לסיים?

אריה רונה: אתה גם יודע כמה החיפוש הזה עולה?

דוד טל: קצין חיל הים הנהן בראשו, והוא מאשר את זה.

אילן מאירסון: אתה לא מחייב אותם לשים - - -

דוד טל: שיגיד איש חיל הים אם אני טועה בגישה שלי.

גלעד ארדן: נחייב אותם.

גלעד ארדן: עוד מעט נחייב אותם גם בתחרויות של 470.

עזריאל רהב: אני מוכן להתייחס לנקודה.

אילן מאירסון: דבר נוסף בנוגע לתקשורת.

אילן מאירסון: לאורך חופי ישראל בתחום 50 מייל חיל הים שולט בזיהוי ובתקשורת.

אילן מאירסון: אני לא רואה שום צורך וסיבה שהדבר הזה יקבל משמעות אחרת שיהיה לי D.S.C באזור הזה של רצועת החוף של ישראל.

אריה רונה: אם לא יהיה לך D.S.C, לא תוכל לדבר במכשיר.

אילן מאירסון: אבל יהיה לי בכל מקרה.

עזריאל רהב: לא נכון.

אילן מאירסון: זה לא נכון מה שאתה אומר.

אריה רונה: זה נכון.

אילן מאירסון: לא, זה לא נכון.

אריה רונה: זה נכון.

אילן מאירסון: זה לא נכון.

אריה רונה: זה נכון.

גלעד ארדן: אני חושב שברור לנו שאתם טוענים שזה לא נכון, והוא טוען שזה נכון.

גלעד ארדן: בפרוטוקול זה יופיע כך.

אילן מאירסון: יש לזה הוכחות, אתה יודע שזה לא נכון.

גלעד ארדן: תסיים, מר מאירסון.

אילן מאירסון: דבר אחרון.

אילן מאירסון: בנושא העוגנים קיבלו את דעתנו ואת הצעתנו- -

דוד טל: על מה שמוסכם חבל להשחית זמן.

גלעד ארדן: הוא רוצה להסיק מזה גם לגבי דברים אחרים.

אילן מאירסון: אני לא רוצה להסיק, אבל סייגו את זה ל-4 סוגי עוגנים מסוימים בלבד שלא כפי שהצענו.

אילן מאירסון: זה לא מקובל עלינו משום שכל עוגן שמאושר- -

דוד טל: זה עדיין במחלוקת?

עזריאל רהב: זה לא במחלוקת.

אילן מאירסון: זה במחלוקת.

דוד טל: עורכת הדין רננה אמרה שזה לא במחלוקת, היא ציינה רק שלושה סעיפים.

אילן מאירסון: זאת לא טעות.

דוד טל: אני מבקש שתתאמו ביניכם כיוון שאתם לא מתואמים.

דוד טל: חברך מימין אומר שכן, ומשמאל אומר שכן- -

אילן מאירסון: אני כתבתי את זה במכתב.

גלעד ארדן: סליחה, אז אתה לא מסכים עם התוצאה.

אילן מאירסון: אני לא אמרתי את זה.

אילן מאירסון: יש הסתייגות לגבי ארבעה סוגי עוגנים מסוימים.

רננה שחר: אנחנו תיקנו את זה.

רננה שחר: ראית את הנוסח המתוקן?

אילן מאירסון: אחרי שתיקנתם.

רננה שחר: תיקנו את זה שוב.

אילן מאירסון: תיקנתם את זה שוב?

רננה שחר: כן, אחרי מה שביקשת.

אילן מאירסון: סליחה.

דוד טל: לכן אמרתי שלא כדאי להשחית את הזמן.

דוד טל: היא ציינה את הנקודות שבמחלוקות.

עזריאל רהב: אבל MCA יכול להיות גם פתרון לדברים האחרים, את זה רצינו להגיד.

עזריאל רהב: מותר לי עוד הערה קטנה?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: בבקשה, אודי אראל.

אודי אראל: שלום.

אודי אראל: גם אני מהפורום לקידום השיט, ובעיסוקי הנוכחי אני עוסק הרבה בתקשורת לוויינית ובמערכות איתור לווייניות ימיות.

גלעד ארדן: היית בחיל הקשר?

אודי אראל: הייתי בחיל הים, אבל עסקתי באמת הרבה בתחום של הקשר בחיל הים.

אודי אראל: אני מתייחס רק לנושא EPIRB, אותה משואת הצלה לוויינית.

אודי אראל: ראשית, כפי שכבר נאמר, אין בשום מקום, ואם ימצאו מקום אחד – זה יוצא מן הכלל – חיוב של כלי שיט למשואה כזאת בהיקף שאנחנו מדברים עליו.

גלעד ארדן: זאת טענה שראוי להתייחס אליה, רננה, כי זה עלה בדיון הקודם.

רננה שחר: אני רואה שבאיטליה יש בכל סוגי ה-pleasure crafts- -

אילן מאירסון: לא נכון.

רננה שחר: כתוב, יש לי פה הדפים.

אילן מאירסון: - - -

גלעד ארדן: סליחה, אני לא שאלתי אותך.

רננה שחר: יש חובת EPIRB בספרד לגבי pleasure boats שמפליגים למעלה מ-60 מייל מהחוף; בהולנד כל כלי השיט חייבים ב-EPIRB; ביפן – כלי שיט מתחת ל-20 טון צריכים EPIRB.

רננה שחר: זה קיים.

גלעד ארדן: המשרד מוסר שחובת התקנת מערכות קשר ברמה הזאת קיימת במדינות כמו ספרד, הולנד, איטליה ויפן.

רננה שחר: ויוון.

אודי אראל: סליחה, אדוני היושב ראש, התוספת שלך "ברמה הזאת" היא לב העניין.

אודי אראל: החיובים הללו מתייחסים למערכות EPIRB ישנות שעולים היום 150 דולר, והם פסולים בעוד שנה-שנתיים.

קריאות: מה פתאום, תקראו את התקנות.

אודי אראל: כאן הטענה שלנו.

אודי אראל: גם אם יחייבו EPIRB יש בערך 4 סוגים שונים – תדרים שונים ושיטות שחרור שונות של המכשיר מתוך הספינה, מכשיר אישי או לא אישי.

אודי אראל: זה לא מוגדר כאן, וטווחי המחירים הם בין 500-600 דולר למכשיר האישי ועד 2,000-1,500 דולר למכשירים ה"כבדים".

ניר ימין: זה שזה לא מוגדר זה אומר שאתה יכול לרכוש מה שאתה רוצה.

אודי אראל: זה בדיוק העניין.

אודי אראל: אחר-כך המפקח יכול להגיד שהוא רוצה שאני אשים את הסוג שהוא רוצה.

ניר ימין: הוא רואה שיש לך EPIRB, לא כתוב איזה סוג אתה צריך.

אודי אראל: כאן יתחיל הוויכוח.

ניר ימין: אם קנית אחד מארבעת הסוגים שציינת עמדת בדרישה של התקנות; התקנות לא קובעות שאתה צריך דווקא סוג מסוים.

אודי אראל: אם בכלל יוגדר שהולכים על EPIRB כדאי שזה ייאמר מפורשות.

ניר ימין: ברור.

ניר ימין: זה שלא כתוב סוג מסוים זה אומר שכל סוג מהציוד שנקרא EPIRB עומד בדרישות התקנות.

עזריאל רהב: - - -

קריאות: - - -

אודי אראל: לא בכדי לא מחייבים יאכטות בעולם ובמדינות הימיות העיקריות – ארצות-הברית, שבה יש מאות אלפי יאכטות – כי יש עוד הרבה מאוד דברים נוספים שצריך לעשות, כמו למשל עריכת רישום מסודר של EPIRB.

אודי אראל: הדבר העיקרי שהמערכות האלה עושות הוא לוודא שזאת לא אזעקת שווא.

אודי אראל: אז מתחילים לצלצל ולשאול איפה זה רשום, וזה לא רשום.

אודי אראל: קודם דובר על השכרה של מכשירים – זה פתח נוראי לבלגן, בטח עם הסדר הישראלי.

אודי אראל: לצערי, אני מעיד על עצמנו.

בני רוזנסקי: אתה לא מעודכן.

בני רוזנסקי: הרישום הוא קל- -

גלעד ארדן: אנשי רשות הספנות, אני מאוד מודה לכם, אבל אם אתם רוצים שנגיע להכרעות היום תשתדלו להפסיק לעכב את הדיון.

אודי אראל: אנחנו מציעים כפשרה לא לחייב שזה יהיה EPIRB, אלא מערכות מקבילות מסוג טלפון לווייני.

אודי אראל: עם כל הכבוד אני לא מסכים עם אריה רונה כי בשנים האחרונות הרבה מאוד מההצלות - -

גלעד ארדן: תגיד לי בטובך, כמה עולה טלפון לווייני?

אודי אראל: טלפון לווייני אפשר לשכור, והוא לא צריך רישום, והוא עולה בסדר גודל של דולרים בודדים ליום.

אודי אראל: אם אתה רוצה לקנות אותו זה בין 1,800-1,200 דולר- -

גלעד ארדן: זה יקר לקנות.

קריאה: גם EPIRB אפשר לשכור.

אודי אראל: אפשר לשכור EPIRB , אבל הוא מחייב רישום.

גלעד ארדן: אתם רוצים לשכור טלפון לווייני כל פעם שאתם יוצאים לשיט?

אודי אראל: זה מה שעושים היום היאכטונרים.

עזריאל רהב: רוב הסירות לא יוצאות כל-כך הרבה, הן יוצאות פעם בשנה.

אודי אראל: אגב, גם כאלה שיש להם EPIRB, מעדיפים טלפון לווייני.

אודי אראל: רק עכשיו היה סיפור על אדם שניצל בחציית האוקיינוס.

אודי אראל: הוא הפעיל את ה- EPIRB, זה לא נקלט – או לפחות הוא לא ידע אם יש תגובה – הוא צלצל לפאב שלו באנגליה כי הוא ידע שבשעה הזאת הוא ימצא שם מישהו שיוכל לעורר את העניין.

עזריאל רהב: יש גם פיתוח ישראלי.

רננה שחר: אתם מפתחים אותו?

עזריאל רהב: אלוף משנה אראל מפתח.

עזריאל רהב: יש גם פיתוח ישראלי ופיתוחים אחרים.

עזריאל רהב: תנו אפשרות גם לתעשייה הישראלית.

דוד טל: אדוני היושב ראש, עם כל הכבוד לבעלי היאכטות, אני מתרשם שאנחנו צריכים לתת את הגמישות, את הכושר ואת יכולת התמרון לרשות הספנות.

דוד טל: בלי לפגוע בזכות שלהם לרכוש יאכטה או סירה מסוימת בכל סכום, זה התפקיד והחובה של רשות הספנות לדאוג לביטחון של כלי השיט במדינת ישראל.

דוד טל: אין מה לעשות, הוא הרגולטור.

דוד טל: כפי שאנחנו עושים את זה כדי להגדיל את הבטיחות בדרכים בכל מיני אמצעים ומטילים כל מיני משימות ומטלות גם על היבואנים וגם על רוכשי כלי הרכב, בקטע הזה צריך לסיים את זה, אי-אפשר לדדות ולהמשיך לגמגם בנושא הזה עוד פרק זמן ארוך.

דוד טל: אני מציע שנסיים את זה היום.

דוד טל: נכון לרגע זה התרשמתי מדברים שאמרה היועצת המשפטית ואמרו נציגים אחרים מרשות הספנות, שאנחנו צריכים לקבל את הצעתם היות שכבר הצטמצמו המחלוקות.

גלעד ארדן: ואתה לוקח בחשבון שאם תשלים את רכישת היאכטה שאתה מתכוון לקנות, זה יחול גם עליך?

דוד טל: היות שאני קונה אותה בשותפות איתך אני מבין שזה יעלה לי רק 50%, אז זה לא נורא כל-כך.

דוד טל: עכשיו לא בציניות, מדובר פה בכמה אלפי שקלים, וזה שווה את רמת הבטיחות והשקט הנפשי של הרשות ושלנו.

גלעד ארדן: אבל אולי חיל הים יודיע כאן שהוא מוכן לקחת את 50 המילין הקרובים לחופי ישראל, ונפתור את הבעיה.

גלעד ארדן: מה אתה אומר?

תומר מירז: זאת השאלה שאתה שואל אותנו?

גלעד ארדן: אחת השאלות.

תומר מירז: נתחיל מזה שהזמינו אותנו בחטף אתמול בלילה, אז לא ידענו שאלה השאלות שבמחלוקת ולא באמת נערכנו להן.

תומר מירז: אין לנו באמת say בכל הנושא, וכל מה שאמרו נציגי רספ"ן מקובל עלינו בהחלט, אבל נשמח להגיב בצורה רשמית.

אריה רונה: יש לך השגה בזה שתצטרך לרוץ ולחפש.

תומר מירז: אנחנו תמיד צריכים לרוץ ולחפש כשדורשים מאתנו, וזה חלק מהדברים.

תומר מירז: אבל זה דבר שקורה- -

עזריאל רהב: הם לא מכירים מקרה שחיפשו יאכטות.

תומר מירז: אין ספק שלטובת חיפוש והצלה היכולת לאתר בן אדם באמצעי הקשר, כפי שנקבע פה, יהיה הרבה יותר נוח.

גלעד ארדן: עם ה- D.S.C וה- EPIRB?

תומר מירז: אני מעריך.

תומר מירז: את ה- D.S.

תומר מירז: Cאנחנו מכירים הרבה יותר, EPIRB אנחנו מכירים פחות, אבל יכול להיות שאנחנו עוסקים בזה בצורה אחרת.

קריאה: זה לא קורה לכם.

תומר מירז: לא.

תומר מירז: אנחנו מכירים את זה בצורה אחרת כחלק ממה שאנחנו מקבלים בחדר המצב, אבל ברור לנו שאנחנו צריכים להגיע לאדם בצורה הכי מהירה אם הוא הודיע על בעיה שדורשת הצלה.

תומר מירז: כל דבר שנדרש לזה, צריך, כמובן, במינון המתאים.

גלעד ארדן: אבל אתה עדיין לא אלוף משנה.

תומר מירז: לא קשור.

גלעד ארדן: אנא התחילי להקריא, ונצביע גם על מקומות שיש בהם מחלוקת.

רננה שחר: לחזור להקריא את תקנה 1 שאישרתם?

ניר ימין: היא שונה?

רננה שחר: לא.

ניר ימין: אז אם היא אושרה, אין צורך.

גלעד ארדן: תקנה 1 אושרה בעבר, ואם היא לא שונתה היא מאושרת שוב.

גלעד ארדן: מקובל עליך, חבר הכנסת טל?

דוד טל: בהחלט.

רננה שחר: תקנה 2 – תיקון תקנה 7(2): 2.

רננה שחר: בתקנה 7 לתקנות העיקריות אחרי פסקה (2) יבוא: (3) "היא מצוידת בציוד בטיחות לכל הפחות לפי הסוגים והדגמים כמפורט בתוספת העשרים ובכמות שלא תפחת מהאמור באותה תוספת ובהפלגה אל מחוץ למימי החופין של ישראל, היא מצוידת גם בציוד הקבוע בתקנה 13א(1) ו-(2); הוראה זו לא תחול על כלי השיט האמורים בתקנה 6".

ניר ימין: את יכולה להסביר, בבקשה, מה זה הציוד הקבוע ב13(א) (1) ו-(2)?

רננה שחר: 13(א) (1) ו-(2) זה פר-הפלגה ו- EPIRB ואסדת הצלה בתוקף; ותקנה 6 זה ספינות נוסעים בשכר, ספינות מעל 12 נוסעים.

גלעד ארדן: ה- EPIRBנכלל כאן מכוח מה?

רננה שחר: 13(א) (1), ההפניה.

גלעד ארדן: וה- D.S.C ?

רננה שחר: ה- D.S.C הוא לא פר-הפלגה, הוא ציוד קבוע, והוא בתוספת העשרים.

רננה שחר: אתה צודק, "כמפורט בתוספת העשרים".

רננה שחר: פרט 24 בתוספת העשרים זה D.S.C.

דוד טל: אז גם זה כלול.

גלעד ארדן: מותר לשכור אותו?

ניר ימין: המשיטים אומרים שאת ה- EPIRBכרגע אי-אפשר לשכור, כי הוא דורש רישום.

בני רוז'נסקי: לא, רישום לוקח 5 דקות באינטרנט.

ניר ימין: אז אתם אומרים שאפשר לשכור אותו.

קריאות: אפשר לשכור אותו.

עזריאל רהב: לדעתנו, לא.

גלעד ארדן: אני אומר כך, כי עשיתי את זה בעבר עם גורמי המדינה.

גלעד ארדן: הוועדה מקיימת עכשיו הצבעה בהתבסס על האמירה הברורה של רשות הספנות והנמלים שניתן לשכור את ציוד ה- EPIRB.

גלעד ארדן: אם אתם תוכיחו לי שזה בלתי ניתן, נשקול לקיים דיון והצבעה מחדש.

ניר ימין: אי אפשר.

גלעד ארדן: אבל אם יתברר שזה בהתבסס על נתונים לא נכונים, לא נוכל לקיים דיון מחדש?

לאה ורון: אז אדוני יכול לא לאשר עכשיו את הסעיף.

אריה רונה: יש לנו 3 שנים ליישום ה- EPIRB, זה הרבה זמן.

רננה שחר: המשרד יכול להתחייב בנושא הזה שאם אכן יוכח שלא ניתן לשכור ציוד EPIRB אנחנו נגיש תיקון לתקנות, כפי שרונה אומר, ל-3 שנים הטמעה.

גלעד ארדן: כלומר, הבקשה שלכם מבוססת על כך שניתן לשכור ציוד EPIRB.

רננה שחר: ניתן באופן מלא.

גלעד ארדן: טוב.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את תיקון תקנה 7 – הוספת פסקה 3.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: מי נמנע?

גלעד ארדן: התקנה אושרה פה אחד.

רננה שחר: סעיף 3 – הוספת תקנה 7(א).

רננה שחר: 3.

רננה שחר: אחרי תקנה 7 לתקנות העיקריות יבוא: הוראות לגבי ציוד בטיחות 7א.

רננה שחר: (א) המנהל רשאי להורות לכלי שיט ישראלי מסוים מסוג כנקוב בתוספת העשרים על ציוד בטיחות השונה בסוג, בדגם או בכמות מהקבוע לכך בתוספת האמורה, ובלבד שהורה כאמור להבטחת בטיחות השיט בהתחשב בצרכי השיט של כלי השיט.

גלעד ארדן: האם הניסוח הזה עונה על הכוונה שלא מדובר בסוג גורף של כלי שיט, אלא על כלי שיט ספציפי שהמנהל מוצא שיש צורך לגביו.

ניר ימין: לדעתי, כן, ולמיטב זיכרוני, המילה "מסוים" נוספה לבקשתם של המשייטים כדי שיהיה ברור ונהיר שזה לעניין כלי שיט מסוים.

אריה רונה: אנחנו לא יודעים לעשות מה שאתה אומר, כי לפי המשפט הנהוג בישראל אסור לעשות את זה.

רננה שחר: (ב) הורה המנהל על תקן ציוד בטיחות לפי תקנה משנה (א), ולאחר מכן חל שינוי בצרכי השיט של כלי השיט, יודיע בעלו או קברניטו של כלי השיט למנהל מיד על השינוי.

רננה שחר: (ג) סירה או ספינה אשר אינה כלולה בסוגים המתוארים בתוספת העשרים, ואינה ספינת נוסעים בשכר, רשאי המנהל להורות לה על תקן ציוד בטיחות.

רננה שחר: (ד) על החלטת המנהל לפי תקנה זו רשאי בעל כלי השיט לערור לפני מנהל הרשות תוך 45 ימים מיום קבלת ההחלטה; כל עוד לא החליט מנהל הרשות אחרת, תעמוד החלטת המנהל בתוקפה; מנהל הרשות ייתן החלטתו בערר בתוך 14 ימים.

דוד טל: כמה ערעורים כאלה מגיעים אליך?

אריה רונה: עכשיו?

דוד טל: בכלל.

גלעד ארדן: לא היה.

אריה רונה: בנושא ציוות?

דוד טל: אני רוצה לצמצם את פרק הזמן למטה מ-45 יום, אלא אם כן תגיד לי שאתה עמוס.

אריה רונה: אין בעיה.

גלעד ארדן: זאת הזכות שלהם.

דוד טל: אני יודע.

אריה רונה: אני מוכן תוך 7 ימים, תוך 3 ימים.

דוד טל: מכיוון שעד שאתה לא דן בזה החלטתו של המפקח עומדת בעינה.

רננה שחר: 45 יום זה להגיש ערר, ולבקשתך, ירדנו ל-14.

אריה רונה: בנושא ציוות שאוניות של החברות הישראליות צריכות להפליג באופן מידי אני דן בערר באותו יום.

אריה רונה: אם אני לא נמצא במשרד אז לאחד הסגנים שלי יש הסמכות.

עזריאל רהב: אבל זה עדיין חוזר לאותו גוף.

גלעד ארדן: זה לא המקום היחיד בחקיקה הישראלית שזה חוזר לאותו לגוף, אבל זה חוזר להיררכיה הגבוהה ביותר באותו גוף, ויש לזה דוגמות רבות בחקיקה הישראלית.

ניר ימין: וכמובן, אם יש טענה שהמנהל נהג בחוסר סבירות - -

אריה רונה: שיפטרו אותו.

רננה שחר: (ה) בתקנה זו, "המנהל" – לרבות מפקח כלי שיט שהוא הסמיך לעניין זה.

גלעד ארדן: עוד הערות מעבר למה שכבר נשמע בעניין זה?

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את סעיף 3 המתקן ומוסיף את תקנה 7(א) רבה.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: התקנה אושרה פה אחד.

רננה שחר: הוספת תקנה 13א 4.

רננה שחר: אחרי תקנה 13 לתקנות העיקריות יבוא: איסור הפלגת ספינה אל מחוץ למימי החופין ללא ציוד בטיחות נוסף – 13א.

רננה שחר: לא ישיט אדם ספינה אל מחוץ למימי החופין של ישראל אלא אם כן היא מצוידת בנוסף על ציוד הבטיחות הקבוע בתוספת העשרים, בכל אלה: (1) משואת ביות חירום (EPIRB).

רננה שחר: (2) אסדת הצלה עם תעודת תוקף המיועדת למספר בני אדם שאינו פחות ממספר המפליגים בספינה בפועל; על אסדת הצלה כאמור יחולו ההוראות המסומנות (1) ו-(3) בטור ההערות מול סודר 3 בטבלה מס' 1 בתוספת העשרים".

דוד טל: מה זה אומר, אם אני יוצא להפלגה עם עשרה אנשים, האסדה צריכה להיות מותקנת לעשרה אנשים?

רננה שחר: כן.

דוד טל: ואם מחר יהיו 20 איש, אני אחליף את האסדה הזאת ל-20 איש?

דוד טל: זה דבר פרקטי?

קריאה: אפשר לשכור את זה.

גלעד ארדן: תזכירו לנו למה מחקתם את הטלפון הלווייני?

עזריאל רהב: זה לא רק טלפון, גם ציוד לווייני אחר.

בני רוז'נסקי: הוא לא יעבוד במים.

עזריאל רהב: גם EPIRB לא עובד במים.

בני רוז'נסקי: EPIRB עובד במים.

בני רוז'נסקי: למה לא?

רננה שחר: יש כמה נימוקים.

רננה שחר: ה- EPIRB מקובל מבחינה מקצועית כחלופה הנכונה ביותר; טלפון לווייני הוא תקשורת בין אדם לאדם, זאת אומרת, אם לא יענו לך- -

דוד טל: כשאת מדברת על טלפון לווייני זה ברור, אבל את מדברת על "כל ציוד לווייני אחר".

בני רוזנסקי: כל ציוד לווייני אחר שלא מיועד לעבוד במים, שלא מיועד לעבוד כאשר כלו כל הקצים- -

דוד טל: מה זה "לעבוד במים"?

דוד טל: ציוד לווייני זה בכל נקודה ברחבי תבל- -

קריאות: - - -

בני רוז'נסקי: כל - - - לווייני עובד במים.

דוד טל: זה ברור, אין צורך להוסיף.

אריה רונה: המכשיר הזה נועד לעבוד במים, הוא אטום למים, וכך הוא עובד.

אריה רונה: יש לו גם מערכת שחרור הידרוסטטית.

אריה רונה: אם היאכטה טובעת, באיזשהו מקום זה משתחרר.

אודי אראל: הנה, אנחנו נכנסים לבעיה.

קריאות: - - -

קריאה: המכשיר הזה צף במים, והוא פועל מתוך המים בציפה.

גלעד ארדן: אולי תוסיף פה: "בעל מערכת ציפה"?

אודי אראל: עכשיו אתה מקשה עלינו עוד יותר.

גלעד ארדן: אתם הצעתם את זה.

אודי אראל: אמרנו שכל חלופה של מכשיר איתור הוא משואה לוויינית.

אריה רונה: אתה לא רוצה לחיות?

אריה רונה: אם כבר כפיתי עליך מכשיר, אתה לא רוצה לחיות, אתה רוצה למות?

עזריאל רהב: אף אחד לא מת מזה.

עזריאל רהב: אין סטטיסטיקה בארץ על יאכטות שחיפשו אותן כל-כך הרבה זמן וטבעו בגלל דברים כאלה.

עזריאל רהב: אתם סתם מפחידים- -

גלעד ארדן: מה אתם כל כך רוצים לחפש אותם בכלל?

קריאות: - - -

אריה רונה: זה עולה לי בהרבה מאוד שעות.

אריה רונה: אני ישבתי בנושא ה"מינרל דמפייר" – כלי השיט שטבע לנו בים סין הדרומי – במשך שלושה חודשים במשרד ולא זזתי.

אודי אראל: זה אונייה עם EPIRB.

גלעד ארדן: חשבתי שישבת בסין.

אריה רונה: דווקא לא, ישבתי בחיפה.

אריה רונה: אני מנסה להגיד שצריך לקחת ברצינות את נושא חיפוש והצלה.

עזריאל רהב: כשני רבי חובלים יש לנו הרבה מה להגיד, זה לא לדיון עכשיו.

עזריאל רהב: היא טבעה, ידעו בדיוק איפה היא טבעה, ואיתרו אותה בדיוק בנקודה.

עזריאל רהב: מדינת ישראל הוציאה 8 מיליון דולר לחלץ את הגופות.

אריה רונה: נכון, גם 8 מיליון דולר.

דוד טל: אבל מדובר בכמה אלפי שקלים, ואני מתפלא.

דוד טל: אני לא רוצה להיכנס לכיס שלך, אבל יש לך כסף לקנות יאכטה – ושיהיה לך לבריאות – אין לך כסף לעוד מכשיר?

אודי אראל: הוא לא יעיל.

עזריאל רהב: אני רב חובל מספיק שנים, הפלגתי הרבה יותר באוקיינוס מאנשים שנמצאים פה, ולדעתי, זה לא דרוש.

דוד טל: אל תפגע בהם.

עזריאל רהב: חס ושלום, הם יודעים את זה.

עזריאל רהב: זאת עובדה.

עזריאל רהב: היינו בעד שתמנו ועדה מקצועית שתחליט.

עזריאל רהב: לדעתנו, זה לא דרוש.

עזריאל רהב: אם כבר, כפשרה, תנו לנו חלופה לוויינית כלשהי, למה דווקא EPIRB?

אריה רונה: מכיוון שזה מה שמקובל בעולם היום.

עזריאל רהב: לא נכון, הראינו לכם שזה לא מקובל בעולם.

עזריאל רהב: אתם מביאים לנו את איטליה.

עזריאל רהב: רוב המדינות הימיות, לא ארצות-הברית, לא אנגליה- -

אילן מאירסון: איטליה – מעבר ל-50 מייל; ספרד – מעבר ל-60 מייל- -

רננה שחר: לא.

עזריאל רהב: תבדקו את זה.

עזריאל רהב: אנחנו אומרים כאן דברים, וזה לא נבדק.

אריה רונה: מה לא נבדק?

עזריאל רהב: לא נבדק.

גלעד ארדן: אני מאוד מצטער, אני חייב לומר לכם שהוועדה לא נוהגת לעשות בדיקה על מה שמשרדי הממשלה מציגים בפניה, יש חזקת התקינות המנהלית.

גלעד ארדן: אלא אם כן תעבירו בעתיד מידע סותר.

גלעד ארדן: אבל אין לי סיבה שלא להאמין למה שמציגים נציגי הממשלה, ואם הם טוענים שאלו סטנדרטים בטיחותיים שקיימים בעולם, ובעניין הזה מדינת ישראל רוצה – וזאת זכותה גם – להיות בין המחמירים יותר ולא המקלים, אז חברי הכנסת יכריעו אם הם מוכנים לקבל את עמדת הממשלה בעניין הזה או לא.

גלעד ארדן: אבל זה לא מקובל שאנחנו נתחיל להקים ועדות לבדוק האם הנתונים שהם מוסרים לנו הם נתוני אמת או לא.

גלעד ארדן: צר לי, אבל זה פשוט בלתי אפשרי בסדרי העבודה של הכנסת כי אי-אפשר יהיה לקדם פה שום דבר בצורה הזאת.

ניר ימין: נאמר גם בדיונים הקודמים שזה לדעת המשרד הרלוונטי המינימום שצריך לקיים את הבטיחות הנדרשת בתנאים הימיים.

עזריאל רהב: אנחנו שמענו את זה, ואנחנו פשוט לא מסכימים לזה.

עזריאל רהב: לדעתנו, זה לא נכון, אבל הם עשו - - - ביקשנו שלפחות ייתנו לנו את החלופה.

גלעד ארדן: אני מבין אותך, אדוני, אבל המשרד אומר שהחלופה לא מספקת מבחינה בטיחותית, ושיש לה חסרונות שלא עונים על הדרישות הבטיחותיות של המשרד.

עזריאל רהב: אין הגדרה בינלאומית מה זה EPIRB בדיוק.

אריה רונה: יש הגדרה.

עזריאל רהב: אין.

אריה רונה: יש.

גלעד ארדן: אבל מה לעשות, משרד התחבורה הישראלי החליט שאלה הדרישות שהוא רוצה ולא טלפון לווייני ולא מכשירים אחרים שהמשרד לא מכיר אותם ולא יודע להגדיר אותם כך שהם צפים ועובדים וכולי.

דוד טל: הדרישות הן גם לא קיצוניות ובלתי סבירות.

דוד טל: אם זה היה בלתי סביר היינו מנסים למצוא את האיזון מה סביר.

גלעד ארדן: חבר הכנסת טל צודק.

עזריאל רהב: לא מבקשים מכל מטייל בעין גדי שיהיה לו EPIRB אישי כמו שהוא הציע, כדי שאפשר יהיה לחלץ אותו בלי להוציא כספים מחיל האוויר.

עזריאל רהב: מאתנו, שאין סטטיסטיקה, לא- -

דוד טל: זה לא דומה זה לזה.

עזריאל רהב: זה בדיוק אותו דבר.

קריאות: זה אותו דבר.

עזריאל רהב: אנחנו יוצאים לים מכיוון שאנחנו רוצים לצאת.

עזריאל רהב: אין בעל אונייה שחייב אותנו לצאת.

עזריאל רהב: זאת אחריות שלנו, זה החיים שלנו.

עזריאל רהב: אותו דבר בעין גדי.

עזריאל רהב: ומדינת ישראל מוציאה מיליונים כל שנה כדי לחלץ ולא דורשים.

עזריאל רהב: מאתנו, שאין סטטיסטיקה, כן דורשים.

דוד טל: מכובדי, אני לא אוהב את החגורה ברכב, אבל חייבו אותנו.

עזריאל רהב: סטטיסטית- - -

דוד טל: אני לא אוהב מס הכנסה.

דוד טל: חייבו אותי לשלם מס הכנסה.

דוד טל: אם לא היו מחייבים אותי, אני מבטיח לך שלא הייתי משלם מס הכנסה.

דוד טל: יש דברים שהמחוקק מחליט מה טוב למדינה.

דוד טל: יכול להיות שפה ושם הוא טועה, אני לא רואה פה החלטה קיצונית, ואנחנו באמת משתדלים לעשות איזונים מתאימים.

דוד טל: אם היית מראה לי שזה עולה לכם עשרות אלפי דולרים לעומת הרכישה של הציוד, הייתי אומר – הוצאה ענקית.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר שהכול מבוסס על כך שהמשרד הודיע שעל-פי המידע הקיים ברשותו ניתן לשכור את הציוד הזה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את הוספת תקנה 13(א) רבה, כפי שהקריאה היועצת המשפטית של רספ"ן.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: התקנה אושרה פה אחד.

רננה שחר: סעיף 5 – הוספת תוספת עשרים: אחרי התוספת התשע-עשרה לתקנות העיקריות יבוא: "תוספת עשרים" תקנה 7(3) בתוספת זו – "אופנוע ים", "מפרשית", "סירת מנוע עוצמה א'" ו"סירת מנוע עוצמה ב'" – כהגדרתם בתקנות הספנות (ימאים) (משיטי כלי שיט קטנים), התשנ"ח-1998; "הקודקס של אימ"ו" – הקודקס הבין-לאומי הימי – International Life Saving Appliance Code (LSA Code); "ספינת משוט" – ספינה המונעת בכוח משוטים בלבד; "ספינת שירות" – ספינה המשמשת באחת או יותר מפעילויות אלה: (1) שירותים ימיים; (2) שירותי סיראות; (3) הובלת צידה לכלי שיט או למתקן ימי; (4) עבודות ימיות; "עבודות ימיות" – עבודות המבוצעות באמצעות כלי שיט, כגון חפירה תת מימית, הנחת כבלים וצינורות בתחתית קרקע הים; "פרטי" – סירה, ספינה או כלי שיט אחר המשמשים למטרות פרטיות כגון ספורט ופנאי, ואינם משמשים למטרת עבודה, רווח או מטרות מסחריות אחרות והמוגבלים ברישיון השיט לייעוד "פרטי נוסעים"; "צידה" – טובין הנחוצים לתפעולו השוטף והתקין של כלי שיט או מתקן ימי; "שיט מבוקר" – שיט שמתקיים לגביו פיקוח של מארגן השיט, לרבות השטת כלי שיט של תחנה להשכרת כלי שיט שיש לה סירת פיקוח, שיט במסגרת פעילות של אגודת ספורט ימי לפי הוראות הפרק האחד עשר ושיט בנחלים; "שירותים ימיים" – שירותים לכלי שיט כגון גרירה, ריתוק, ניתוב וחילוץ; "שירותי סיראות" – הובלת בני אדם אל כלי שיט או אל מתקן ימי או מהם, ובלבד שאותם בני אדם מועסקים בביצוע עבודה על כלי השיט או המתקן הימי, לפי העניין; "תקן U.S.C.G" – תקן שקבע משמר החופים של ארצות הברית של אמריקה.

רננה שחר: עכשיו יש טבלאות.

ניר ימין: מאחר שהוועדה כבר דנה בפרטים, אולי כדאי רק לציין את השינויים שערכתם בטבלאות האלה.

רננה שחר: השינויים בציוד: פרט 4 – התראת שיפוליים אור-קולית היא חדשה, והיא בגלל הנושא של משאבת שיפוליים.

רננה שחר: פרט 30 – למעט ספינה פרטית.

רננה שחר: פרט 40 – ציוד פירוטכני בתוקף, לפי הוראות יצרן.

רננה שחר: כלומר, הוספנו את העובדה שהוא צריך להיות בתוקף.

רננה שחר: בטבלה מס' 2 בהערה 3: "מתקן אוורור המופעל אוטומטית", כתוב: "בטרם התנעת המנוע" ולא "עם התנעת המנוע".

רננה שחר: טבלת העוגנים, טבלה מספר 4 היא חדשה.

אילן מאירסון: לא קיבלתם את ההערה שלי בטבלת העוגנים, ויש שם תוספת שמסייגת את זה לארבעה סוגים בלבד.

רננה שחר: תקרא את 1(ג), בבקשה: "עוגן העומד במפרט high holding power המוכר על ידי תקן הסוכנות הימית הבריטית".

אילן מאירסון: לא על זה מדובר.

עזריאל רהב: אחד מאלה.

לאה ורון: באיזה עמוד אתם קוראים?

רננה שחר: עמוד 9 – הערה מספר 4, טבלת העוגנים.

אילן מאירסון: הם לא קיבלו את ההערה.

עזריאל רהב: מה הייתה ההערה?

אילן מאירסון: ההערה שלי הייתה שהוא יהיה עשוי מפלדה או ברזל שהם לאו דווקא רק מתוצרת דלתא, דאנפורט, ברוס או CQR.

אילן מאירסון: צריך היה לכתוב: "או כל אחד מאלה"

רננה שחר: אבל יש בסעיף (ג).

רננה שחר: הוספנו לך.

רננה שחר: אם הוא עומד ב-(ג), הוא יכול להיות, אדוני.

אילן מאירסון: אם הוא עומד ב-(ג) הוא יכול להיות?

רננה שחר: כן.

רננה שחר: זה אחד מאלה.

אילן מאירסון: "או עוגן אחר", בסדר.

ניר ימין: חלופה.

אילן מאירסון: כתוב: High Holding Power, ולא "כל עוגן אחר".

קריאה: זה עוגן שעובד במפרט MCA, כפי שנקבע לפי הטבלה.

גלעד ארדן: לאחר שהיועצת המשפטית הקריאה את סעיף 5 שמוסיף את התוספת העשרים, ולאחר שעיינו בטבלאות ובשינויים שהתבצעו בטבלאות אנחנו מאשרים פה אחד את סעיף 5.

גלעד ארדן: סעיף אחרון, סעיף התחילה.

רננה שחר: סעיף 6 – סעיף התחילה.

רננה שחר: 6.

רננה שחר: (א) תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן.

רננה שחר: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א) לגבי כלי שיט פרטי – כמשמעותו בתוספת העשרים לתקנות העיקריות כנוסחה בסעיף 5 לתקנות אלה- (1) תחילתה של תקנה 13א(1) לתקנות העיקריות כנוסחה בסעיף 4 לתקנות אלה שלוש שנים מיום פרסומן;

ניר ימין: זה לגבי ה- EPIRB?

רננה שחר: כן.

רננה שחר: (2) תחילתו של פרט 24 בטבלה מס' 1 בתוספת העשרים לתקנות העיקריות כנוסחו בסעיף 5 לתקנות אלה שנה מיום פרסומן.

גלעד ארדן: אבל אנחנו התעכבנו בתקנות כבר למעלה משנה, אתם לא רוצים להוריד קצת מזה?

רננה שחר: זה ההסכמות שהגענו אליהן.

לאה ורון: 3 שנים?

רננה שחר: ה- EPIRB.

ניר ימין: מה זה פרט 24?

רננה שחר: ה- D.S.C.

גלעד ארדן: ה- D.S.C שנה, וה- EPIRB שלוש.

גלעד ארדן: מי בעד סעיף התחילה, כפי שהקריאה היועצת המשפטית של הרספ"ן?

דוד טל: מתי היא אמרה?

גלעד ארדן: 3 שנים לגבי EPIRB, שנה לגבי ה- D.S.C, ו- 30 יום באופן כללי.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: אושר פה אחד.

גלעד ארדן: התקנות אושרו.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.