הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 87, 2008-03-04 11:00

סופה לנדבר: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה.

סופה לנדבר: הישיבה היום מתמקדת בנושא תיקונים וליקויים בדירות של חברת עמידר בערים דימונה וקריית שמונה.

סופה לנדבר: בביקור שערכתי בדימונה עם הוועדה קיבלתי שם קהל, שחלק מהם נמצאים עכשיו כאן, ומקריית שמונה מוזמן לכאן גם ממלא מקום ראש העיר, שהוא בדרך הנה.

סופה לנדבר: אנחנו ניתן לאנשים לדבר, ואני אתרגם.

אמה סמירנוב: (דבריה מתורגמים ע"י יושבת הראש) אני גרה בדימונה, וכבר למעלה משלוש שנים שדולף הגג.

אמה סמירנוב: המים יורדים דרך הקיר ולא דרך הצינור, כאילו מישהו הזיז את הצינור.

אמה סמירנוב: בכל פעם שיורד גשם, אני הולכת אחרי זה לעמידר.

אמה סמירנוב: אני גרה בקומה שלישית ואחרונה, בעלי כבר שנה שביעית מרותק למיטה ובחדרו ממש דולפים המים למיטתו.

אמה סמירנוב: בשנת 2000 קיבלנו את הדירה, בשביעי למאי ימלאו 8 שנים שאנו בדירה, ובשנת 2005 הבעיות התחילו.

ליובוב בסליגה: (דבריה מתורגמים ע"י יושבת הראש) אני מתגוררת ברח' גולדה מאיר 1005, דירה 12 בדימונה, ומשלמת משכנתא.

ליובוב בסליגה: מעלי נמצאת דירת עמידר, מס' 14, וכבר הרבה שנים שדולפים ממנה מים.

ליובוב בסליגה: מחברת עמידר הגיעו הרבה פעמים אבל אף אחד לא מטפל בזה.

ליובוב בסליגה: עכשיו המים נוזלים, כל התקרה, כולל הבטון, מלאים במים והכל נופל גם לתוך הבית.

ליובוב בסליגה: המים מגיעים גם לתוך חדרי השינה שגם הם כבר מלאים במים.

ליובוב בסליגה: לפני כחודש וחצי שלחתי תלונה בכתב לעמידר, שהקיר מבחוץ נופל בכל פעם שזה מתמלא במים.

ליובוב בסליגה: באמצע פברואר הגיע נציג עמידר, הם שיפצו את הדירה מעלי, אבל את הנזק שנגרם לא תיקנו.

אריה מאור: את הדירה של עמידר תיקנו ואין יותר נזילה, נכון?

ליובוב בסליגה: עכשיו לא.

אריה מאור: תגידי לגברת שתיתן לי את הטלפון שלה, אנחנו נבוא לדירה שלה, נסתכל מה יש לעשות ונעשה.

ליובוב בסליגה: הם סירבו לשפץ מבחוץ.

אריה מאור: אני לא מדבר על בחוץ, אני לא יכול להתחייב על מה שאני לא יודע.

אריה מאור: אנחנו נטפל בנזק שנגרם מהדירה שלנו לפנים הדירה.

ליובוב בסליגה: ארבע שנים היו נזילות, ועד שהם לא פנו בכתב אף אחד לא עשה כלום.

סופה לנדבר: אני אומרת שצריכים לפנות בכתב, ולא בעל פה.

סופה לנדבר: בזמן שהיא פנתה בכתב, לפני חודש וחצי, הייתם צריכים לשפץ.

קריאה: ניתן לפנות אליכם בשפה הרוסית?

אריה מאור: אני לא יכול להבטיח.

ריטה שוחמן: (דבריה מתורגמים ע"י יושבת הראש) אני גרה בדירת עמידר בדימונה, ברחוב הרותם 268 קומה שנייה דירה מספר 10, כבר שבע עשרה שנה משנת 1993.

ריטה שוחמן: גנבו לנו את דלת הכניסה לבניין, וכבר שנתיים שאנחנו כותבים לעמידר.

אריה מאור: גב' שוחמן, האם את מתלוננת על נזק אצלך בדירה, או בבית המשותף?

ריטה שוחמן: לא, בעלי ראש ועד הבית.

אריה מאור: אז אני כבר אומר לך שצר לנו מאוד שגנבו לכם את הדלת לבית המשותף, אבל אני לא בטוח שאנחנו צריכים לכסות את הגניבות האלה.

ריטה שוחמן: כבר שנתיים אנחנו מדברים ומבקשים, ובכל פעם אומרים "תבוא מחר", "תבוא בעוד שבועיים".

ריטה שוחמן: בכניסה שלנו יש שש דירות, כולן של עמידר.

סופה לנדבר: יש מישהו שרכש את הדירות?

ריטה שוחמן: לא, כולם בשכירות.

אריה מאור: הכל ברור, אני רק רוצה פה להבהיר משהו גב' לנדבר הנכבדה, היו לנו מקרים כאלה בבאר שבע, נתנו דלת, הגנבים ראו כי טוב, באו למחרת גנבו את הדלת.

אריה מאור: עוד פעם עשינו, ראו כי טוב, גנבו את הדלת.

אריה מאור: אנחנו לא יכולים לממן דלתות שנגנבות, זה לא במנדט שלנו.

אריה מאור: אבל העניין ייבדק, כדי לעשות את זה קצר, העניין ייבדק, אולי אם יישאר לנו קצת כסף, דבר שאין לנו, אז נשקול את זה בחיוב.

ריטה שוחמן: יש לנו גינה, אבל כבר שנתיים או שלוש שאין שום אפשרות להשקיית הגינה.

ריטה שוחמן: אנחנו משלמים כל חודש עבור שמונה קוב מים, אבל אין שום גינה.

אריה מאור: אני רוצה להגיד לכם, לכל תושבי דימונה הנכבדים שאנחנו אוהבים אתכם, כי אתם נמצאים רחוק.

אריה מאור: תדעו לכם שיש לנו יחס מאוד מיוחד לתושבי דימונה, כמו גם לקרית שמונה.

אריה מאור: בנושא הגינון, שעמידר מטפלת, אני חושב שאין מקום בארץ, ואני לא מדבר על הבית שלך כי אני לא מכיר אותו, אין מקום בארץ שהגינות מטופחות על ידי חברת עמידר כמו בדימונה.

אריה מאור: האם זה לא נכון?

אריה מאור: אתם מכירים את הגינות.

אריה מאור: כשאתה עובר בדימונה, היכן שאתה רואה ירוק חברת עמידר שמתחזקת, ואיפה שאתה רואה צחיח חברת עמידר לא מתחזקת, ואני גאה בגינות שלנו.

ריטה שוחמן: לא בבית שלנו.

אריה מאור: בכל מקרה, העניין שלך ייבדק.

רוזה דוחובני: אני גרה ברח' משה דיין 1178 דירה 28 בדימונה, משנת 1997, וכל הזמן יש בדירה הזאת רטיבות.

רוזה דוחובני: פניתי לעמידר, אבל לא קיבלתי שום תשובה.

רוזה דוחובני: היה שם חלון שבור שאותו ביקשתי שיתקנו, אבל מאחר והם לא עשו זאת, אנחנו התקנו את החלון לבד.

אריה מאור: חברת עמידר לא מתקנת חלון שבור, אבל חברת עמידה רוצה לבדוק את תלונת הרטיבות.

אריה מאור: לא הכניסו אותה עם חלון שבור.

רוזה דוחובני: כשנכנסנו לדירה, החלון פשוט לא נסגר, פנינו לעמידר אבל הם לא תיקנו את זה.

סופה לנדבר: אני חושבת שכאן אתם תצטרכו להחזיר לה כסף.

סופה לנדבר: הפקידה בעמידר אמרה שעד שהיא לא תחתום היא לא תתן לה את המפתחות.

סופה לנדבר: הם ידעו שיש שם בעיה והם ידעו שהם לא תיקנו את החלון, אבל הכריחו אותה לחתום והיא חתמה על כך.

סופה לנדבר: אבל, כאשר נכנסה וראתה שהחלון לא נסגר, היא היתה צריכה להחליף את החלון.

סופה לנדבר: לכן יש כאן בעיה.

סופה לנדבר: כששאלתי אותה למה היא היתה צריכה להחליף, היא אמרה "נכנסתי והחלון לא נסגר".

אורה חריש: בשנת 1997?

רוזה דוחובני: כשבאנו לקחנו מפתחות, לא נתנו לי אותם והייתי צריכה לחתום על החוזה.

סופה לנדבר: אני ביקרתי בדימונה במטרה לפגוש ולעזור למשפחות שהיו במצוקה לאחר הפיגוע שהיה שם.

סופה לנדבר: כל האנשים שנמצאים כאן, באמצעות ממלא מקום ראש העיר שלא יכול היה להגיע, ובאמצעות משה, הגיעו למפגש שלנו, ביחד בלה שהיא יושבת ראש פדרציה ישראלים דוברי רוסית.

סופה לנדבר: ראיתי שם כמה בעיות, והם דיברו אז בצורה קצת אחרת.

שאלה: האם משנת 97' הם פנו לעמידר?

סופה לנדבר: כן.

רוזה דוחובני: הפקידה אמרה לי, "אם קר לך, תתקיני את החלון לבד לעצמך".

סופה לנדבר: היא לא פנתה בכתב, אלא בעל פה.

סופה לנדבר: אני לא כל כך מבינה את העברית וקשה לי, אבל הנה קבלות.

אריה מאור: חברת הכנסת לנדבר, התלונות על רטיבות ייבדקו, אני כבר אמרתי.

אריה מאור: תלונה בת עשר שנים מכבידה על המערכת, אני לא יודע גם מה קרה.

סופה לנדבר: אני חושבת שבזמן שפקידים של עמידר לא יודעים להתייחס לאנשים ושולחים אותם, סליחה, כשעיר לעזאזל, אתם צריכים לבדוק את הדברים.

סופה לנדבר: זה בשנת 97', זאת אומרת זאת עובדה שלא התייחסו, היא שמרה את הקבלות האלו, בנאדם צריך לקבל החזר.

סופה לנדבר: היא נכנסה לדירה.

אורה חריש: לפעמים יש אנשים שרוצים לשדרג את מה שנותנים, וזה קשה עכשיו בדיעבד לבדוק את הנושא הזה.

סופה לנדבר: אתם יודעים שאני שומרת על פרופורציה ולא נותנת להתנפל, אמנם שם במקום מאוד כעסתי, לא רק כעסתי, ממש רתחתי מכעס.

סופה לנדבר: עכשיו היא אומרת, יש אנשים שהם סתם מתלוננים.

סופה לנדבר: יכול להיות, אבל אנשים שאני הזמנתי, והחליטו להגיע מדימונה וקרית שמונה לכאן, תאמינו שזה לא סתם.

אריה מאור: גב' דוחובני את לא הגעת סתם.

אריה מאור: כיוון שאנחנו נבדוק את התלונה העיקרית של דבר שיש לך בבית היום, זה רטיבות.

אריה מאור: הדבר הזה זה תינוק גדול כבר.

אריה מאור: זה היה תינוק לפני עשר שנים, היום הוא ילד גדול.

אריה מאור: אין חברת עמידר וגם לא מדינת ישראל לא יכולים לשלם על דבר שאי אפשר לבדוק אותו.

אריה מאור: אי אפשר, אנחנו לא יכולים.

אריה מאור: אני לא יודע איך עושים את זה, אני לא חושב שהמשרד יודע.

אריה מאור: אני יכול מהכיס שלי להוציא.

אריה מאור: אסור לי להוציא על דבר שאני לא יכול לאמת שהיה בו צורך ענייני לבצע אותו.

אריה מאור: במיוחד אם זה עשר שנים.

אריה מאור: אני לא יודע איך עושים את זה.

סופה לנדבר: איך נותנים לבנאדם להיכנס לדירה שאין שם חלון?

סופה לנדבר: חלון שהוא שבור שהיא לא יכולה לסגור?

אריה מאור: גב' לנדבר, אני אומר כעקרון קטגורית שזה לא יכול להיות.

אריה מאור: אבל אני לא עומד פה להגיד כן נכון או לא נכון.

אריה מאור: זה לא יכול להיות.

אריה מאור: אנחנו לא יכולים לשלם את זה.

אריה מאור: עקרונית קיבלתם תשובה, מנכ"ל החברה ענה לכם.

דפנה: השאלה פה היא עקרונית.

דפנה: האם ייתכן מצב, גם היום, שיש מקרים בהם אדם בא לשכור דירה של עמידר?

דפנה: כמתחייב בחוק מותר לו, והחוק מחייב את החברה לתקן את הליקויים לפני שהוא שוכר אותה, ואז מאיימים עליו אם לא תחתום אתה לא מקבל דירה.

דפנה: זה מה שהיא אומרת.

דפנה: אני שואלת אם ייתכן כזה דבר.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להעמיד אתכם באי נעימות, אבל אם אני אדבר היום ברדיו אני אגיד לאנשים אל תאמינו לפקידי עמידר, צר לי.

סופה לנדבר: לפני שאתם נכנסים לדירה שאתם מקבלים דרך משרד הקליטה, אתם צריכים על כל דבר להיות נודניקים ולהגיד לא נקבל, וזו זכותכם.

סופה לנדבר: אתם יודעים כמה טלפונים אתם תקבלו, וכמה תלונות?

אריה מאור: אני מאוד מבקש, אני חושב שאנחנו עושים באופן כלל ארצי מאמצים גדולים מאוד לתת לדיירים שלנו דירה ראוייה.

אריה מאור: על פי חוק.

אריה מאור: אני לא יכול לענות מה היה שם לפני עשר שנים, באמת שלא, זה גם לא יהיה הוגן.

סופה לנדבר: היא אומרת שהגורל שלה מכה בה, היא ניצולת שואה שהיתה בגטו ארבע שנים, היא אישה מאוד חולה והיא האמינה שכאשר פונים לפקיד אז הוא צריך לענות.

סופה לנדבר: כששאלתי למה היא לא פנתה בכתב, היא אמרה: "אני לא ידעתי שבמדינה שלי אני צריכה לעשות את הדברים האלה".

אורה חריש: היא עשתה שיפוצים כשהיא נכנסה.

אורה חריש: אחרי שהיא קיבלה את המפתח, היא עשתה שיפוצים בדירה ובמסגרת זו היא החליפה כנראה גם את החלון כי רצתה להחליף חלון אחר.

אורה חריש: אני חושבת שאולי היא עשתה כל מיני שיפוצים במטבח, וכנראה החלון לא מצא חן בעיניה אז היא החליפה גם אותו, לא בגלל שהוא לא היה בסדר.

אורה חריש: אי אפשר היום להוכיח שזה לא היה בסדר.

אורה חריש: אז הרטיבות תיבדק, זה סיפור אחר.

סופה לנדבר: היא אומרת שיש לה היום רטיבות ונזילה על כל הקירות, והיא מבקשת או שתחליפו לה את הדירה או שתשפצו אותה, כי היא חיה ברטיבות ובתנאים שלא ניתן לחיות איתם.

מיכאל איסקוביץ: אני מתגורר בדירה בדימונה, ברחוב בבא-סאלי 78/17, מאפריל 2003.

מיכאל איסקוביץ: באוקטובר 2006 עמידר שלחה שני עובדים לעשות שיפוץ כללי בגג, ואחרי השיפוץ התחילו הגשמים, וכל התקרה בהמטבח בסלון ובחדרי שינה התחילה לנזול.

סופה לנדבר: הם כנראה פתחו שם משהו.

מיכאל איסקוביץ: פנינו בכתב לעמידר ששלחה פעמיים עובדים מטעמה, גם בקיץ וגם בסתיו של 2007, בפעם האחרונה הם היו בינואר 2008.

מיכאל איסקוביץ: עד היום יש רטיבות, אחרי הגשמים כל התקרה שחורה.

מיכאל איסקוביץ: הם כן מגיבים, הם באו פעמיים העובדים, עולים על הגג, מטטאים, מוציאים, את המים ובזה מסיימים.

אריה מאור: מיכאל איסקוביץ, קודם כל אני שמח שלפחות היו פעמיים אצלך ב-2007 ופעם ב-2008.

אריה מאור: קודם כל היינו.

אריה מאור: עכשיו לפעמים לטפל ברטיבות שבאה מהגג, בחורף, זה בעיה.

אריה מאור: עכשיו אנחנו הולכים לקראת האביב, אני מבטיח שאנחנו נעשה מאמץ גדול לטפל בזה עכשיו, בתקופה הזו, כשהגגות מתייבשים או יבשים, בתקווה שלא ייזל לך בשנת 2009.

אריה מאור: אני לא יכול להבטיח שום דבר כי בגג המים לפעמים יותר חכמים מהראש שלנו.

אריה מאור: אין מה לעשות.

אריה מאור: אבל אנחנו נעשה את התיקון שמתבקש.

סופה לנדבר: אמרו להם שצריכים לראות את הנזילה ולכן אנחנו ממתינים לגשם.

אריה מאור: האמת היא שזה נכון, אני כמומחה גם בעניין הזה, אתה לא יודע מאיפה המים נוזלים.

אריה מאור: בסדר, אנחנו נטפל בך.

פאינה: אני גרה בדימונה יותר מארבע שנים, הוא חולה נפש ובגלל זה ארבע שנים אני הייתי גרה בגהינום.

פאינה: אף אחד לא עזר, לכל מי שפניתי אף אחד לא עזר.

פאינה: אחרי שהיא פנתה לפה הם פתרו את הבעיה, והחליפו את הצינורות לחדשים.

אריה מאור: היא אומרת תודה לעמידר?

סופה לנדבר: כן.

אריה מאור: מצויין, אני מבקש שזה יירשם בכל פרוטוקול אפשרי.

סופה לנדבר: היא פשוט אמרה, שאחרי שהיית וביקרת ופנית אז אנחנו פתרנו.

סופה לנדבר: אבל מה שצריכים להגיד לעמידר.

אריה מאור: אם תרשי לי לגבי דימונה, לפני שעוברים לקרית שמונה.

בלה ירובצקי: אני גרה ברח' בבא-סאלי 78 בדימונה, ומדברת בשם שכנה שלא הצליחה להגיע לפה והיא רשומה פה, בשם גלינה אנטונוב.

בלה ירובצקי: אני מתגוררת בדירה מס' 16 וגלינה אנטונובה בדירה מס' 18.

בלה ירובצקי: כמו שסיפר מיכאל איסקוביץ, הם גרים כולם באותה כניסה, הם גרים אחד מול השני, כל מה שקורה למיכאל קורה גם לגלינה.

בלה ירובצקי: כל מה שבתקרה שלו בחדרים זה מה שאצל גלינה במטבח.

אריה מאור: אז כדי לקצר, אותה תשובה שנתתי למיכאל אני נותן גם לגברת.

אריה מאור: יבקרו אצלם בעזרת השם עוד השבוע כדי לפתור את הבעיה.

בלה ירובצקי: יש לה גם בעיה משלה.

בלה ירובצקי: הם קיבלו דירה של עמידר, שהורידה את הקיר שבין המטבח לבין המרפסת עוד לפני שהם נכנסו לדירה.

בלה ירובצקי: לכן הקיר החיצוני של המטבח נהייה שחור כולו, גם אחרי יומיים של גשם.

בלה ירובצקי: הקיר הזה שהוא כל הזמן שחור, אמור היה להיות קיר פנימי ובגלל שהוא נהייה קיר חיצוני, נראה שהמרפסת בתוך הבית ובגלל זה הרטיבות.

בלה ירובצקי: כשהם נכנסו לדירה הם ריצפו את זה בקרמיקה, מחשבונם הפרטי.

אריה מאור: בלה, הטלפון שלך.

אריה מאור: אני רוצה רק באופן כללי לגבי דימונה, בסך הכל בדימונה יש מנהל מהטובים שיש לעמידר.

אריה מאור: בשם חיים פרג'י, אתם בטח מכירים אותו.

אריה מאור: הוא איש טוב והוא איש שאכפת לו.

אריה מאור: מה שאני רוצה להגיד לכם, אני לוקח על עצמי, מאחר ואני יושב פה מטעם החברה, אני בעצמי ארד לדימונה בזמן הקרוב, אני אבדוק אישית, קודם כל היום אני אדבר עם המנהל ואתן לו את הכתובות ואת הטלפונים כדי שידברו ויבקרו אצלם אנשי החברה.

שאלה: האם יש מישהו דובר רוסית?

שאלה: שלא יהיה כשל בתקשורת, כי הם מדברים שם בעברית.

אריה מאור: אני רוצה להגיד לתושבי דימונה, אני באופן אישי אבקר במהלך חודש מרץ כדי לוודא שכל אחד ואחד מהדברים האלה טופלו.

אריה מאור: עד כאן, תודה רבה.

שאלה: למה בעיר כמו דימונה אין מישהו דובר רוסית בחברת עמידר?

אריה מאור: אין לי תשובה, זה לא במנדט שלי, אבל אני אברר את זה.

סופה לנדבר: אתם צריכים להבין, אנחנו ועדת פניות ציבור, אנחנו עובדים גם ברוסית, אנחנו כדי שלציבור יהיה נוח אמרנו לציבור, אנחנו, כנסת ישראל, ועדת פניות ציבור עובדים ברוסית גם.

סופה לנדבר: לוקח זמן אבל אנחנו מטפלים בכל פנייה בכל שפה שמגיעה לכנסת ישראל.

סופה לנדבר: אם זה באמהרית ואם זה בעברית ואם זה ברוסית ואם זה בצרפתית.

סופה לנדבר: ואנחנו חושבים שבעצם בקבלת קהל בכל חברה, ובחברה כל כך ענקית כמו עמידר אתם צריכים לקחת בחשבון שעיר נבנית על אוכלוסיה שהם שלושים וכמה אחוז דוברי רוסית, ולא יכול ולא ייתכן שלא ידברו שם בשפה רוסית.

סופה לנדבר: היא רוצה להוסיף שתבדקו, היא אומרת הדירה הזאת פשוט לא מתאימה לחיים של בני אדם.

אריה מאור: גבירתי, אני בתחום ההנדסה ומה שאני יכול להגיד לגברת שהיא צריכה להפנות בקשה ויטפלו בה אנשי המשרד.

אריה מאור: זה לא במנדט שלי.

סופה לנדבר: עכשיו אנחנו עוברים לקריית שמונה.

סופה לנדבר: אריה במשרד השיכון אני רוצה שאתם תציגו, אמנם דפנה עשתה לנו הכנה של מסמכים ואנחנו כן יודעים מה אתם כן צריכים לעשות ומתי אתם צריכים לעשות אבל אני רוצה שתגידו איך בנאדם מקבל את הדירה, תוך כמה זמן צריכים לשפץ ומה צריכים לשפץ, ואם לבנאדם יש בעיה אז איך הוא צריך לפנות, בכתב, בעל פה, למי הוא צריך לפנות ומה התיקונים שנעשים על ידי המדינה.

אורה חריש: כשיש למישהו תלונה, הוא פונה לחברת עמידר.

אורה חריש: תוך שלושים יום, חברת עמידר צריכה לתת לו תשובה ותוך שישים יום היא צריכה לבוא ולתקן.

אורה חריש: יש מספר סעיפים בחוק, שמחובת החברה לתקן לדייר במסגרת החוק.

אורה חריש: שהם בגדול, אני אגיד, אני לא ארד לפרטים, זה מערכת מים דירתית, אינסטלציה סניטרית, חשמל, נגרות ואלומיניום, מרצפות אם הן פגומות, איטום ותיקון סדקים, זה כולל את הרטיבות, ופגמים ביציבות של מעקות.

אורה חריש: זה הדברים שנמצאים בחוק.

אורה חריש: דלת כניסה וחלונות חיצוניים, למעט זגוגיות.

אורה חריש: זגוגיות לא בתוך החוק.

אורה חריש: בנוסף יש את ועדת חריגים, שיש כללים מי נכנס לוועדת חריגים, שזה קשישים מגיל מסויים, מגיל שבעים, נכים גם בוועדת חריגים, וחד הוריות גם בוועדת חריגים.

אורה חריש: ומשפחות מעל שש נפשות.

אורה חריש: יש את ההשתתפות של הדייר בהתאם לזכאות של הדייר.

אורה חריש: כל דייר יש לו את הזכאות שלו.

סופה לנדבר: מחמישה עד עשרים וחמישה אחוז?

אורה חריש: נכון.

סופה לנדבר: אני רוצה להציג לכם את חבר מועצת העיר קריית שמונה, בוריס.

בוריס סידלקובסקי: צהריים טובים.

בוריס סידלקובסקי: שמי ד"ר בוריס סידלקובסקי, חבר מועצת העיר, ואני מחזיק תיק קליטה ואני גם רופא בחדר מיון קדמי בקריית שמונה.

בוריס סידלקובסקי: אני פניתי לוועדה, וקודם כל תודה שהזמנתם אותנו לוועדה, אני שמח להיות כאן כי יש באמת הרבה בעיות עם חברת עמידר בקריית שמונה, ועמידר פועל בקריית שמונה, לפחות מה שאני יודע בתור עולה חדש, לפחות מ-1989, ואנחנו, העולים חדשים שהגיעו לקריית שמונה התחילו לקבל את הדירות, ומהדירות הראשונות שהתחילו לקבל התחילו הבעיות הראשונות וככה אנחנו ממשיכים עם הבעיות האלה.

בוריס סידלקובסקי: אנחנו כתבנו כאן את המכתב על ריבוי ליקויים בדירות עמידר בעיר קריית שמונה.

בוריס סידלקובסקי: אני מקווה שאתה קיבלת.

בוריס סידלקובסקי: אני ריכזתי את כל הליקויים, כל הבעיות שיש בקריית שמונה ויש לי בערך כאן ארבעים וחמש פניות, תלונות של אנשים, על כל הליקויים שכתוב כאן, אם אתה רוצה שאני אפרט, אני לא חושב שעכשיו אנחנו נרכז אחד אחד, בגלל זה ריכזנו את הבעיות.

בוריס סידלקובסקי: אבל באמת יש יותר מידי בעיות בדירות עמידר בקריית שמונה.

בוריס סידלקובסקי: אני רוצה להזכיר לכם שקריית שמונה זו עיר שהיתה מופגזת במשך שלושים שנה מהקטיושות, ובוודאי שהדירות בקריית שמונה הן די ישנות.

בוריס סידלקובסקי: הבתים בני ארבעים, חמישים, ארבעים בממוצע, אולי יש פחות גם, אז בוודאי שבדירות האלה, בבתים האלה כבר הרבה שנים לא עשו שיפוצים יסודיים, ולא עושים את השיפוצים בדירות עמידר.

בוריס סידלקובסקי: לצערי זה כמעט בכל הדירות שאני קיבלתי פניות מאנשים, כמעט בכל דירות עמידר לא עושים שיפוצים יסודיים, רק קוסמטיים, שזה לא שווה גרוש, זה חבל על הכסף שעמידר משקיע בדירות האלה.

בוריס סידלקובסקי: אני חושב שהגיע הזמן שעמידר ייקח את היוזמה ולשפץ לפחות בערי הפריפריה, כמו קריית שמונה, עיר שבאמת סבלה הרבה הרבה שנים מקטיושות, ואתם יודעים שכל הנפילות שלה קטיושות.

בוריס סידלקובסקי: ב-1996 במבצע "ענבי זעם" נפגעו בקריית שמונה אלף מאתיים דירות.

בוריס סידלקובסקי: ובמלחמת לבנון השנייה נפגעו בקריית שמונה אלפיים דירות.

בוריס סידלקובסקי: מפגיעות ישרות עד נפילות קטיושות ליד הבתים.

בוריס סידלקובסקי: יש כאן שני דיירים שגרים בבית ששלוש קטיושות נפלו ליד הבית.

בוריס סידלקובסקי: ועד שאני הבאתי לפני שבועיים את הטלויזיה למקום הבית לא שופץ, לפחות מהקירות של הבניין.

בוריס סידלקובסקי: אני לא מדבר על מה שהולך בתוך הבית, הנזילות, הפטריות וכל מיני דברים שזה אי אפשר.

בוריס סידלקובסקי: אנשים מקבלים מזה מחלות קשות.

בוריס סידלקובסקי: גם אסטמה, גם העצבים שבאים לעמידר ולא מקבלים מענה או עושים איזה טיפול שלא שווה הטיפול הזה.

בוריס סידלקובסקי: עוד פעם, זה לא שווה כסף שמשקיעים בדירות האלה, כי זה נקודתי, ואחר כך אנשים עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם באים לעמידר.

בוריס סידלקובסקי: מה התגובות בעמידר, אנשים באים, אומרים כן כן, אנחנו נבוא.

בוריס סידלקובסקי: עוד שבוע, עוד שבועיים, עוד פעם באים, כן כן, אנחנו נבוא.

בוריס סידלקובסקי: ככה מושכים עוד חודש, עוד חודשיים, אחר כך באים, מסתכלים, אומרים יהיה בסדר, כמו שאנחנו למדנו את זה באולפן, יהיה בסדר, סבלנות, ועוד חודש, עוד חודשיים, וככה זה ממשיך.

בוריס סידלקובסקי: ולא מטפלים.

בוריס סידלקובסקי: יש כאן דיירת בעמידר, ברח' שפרינצק למשל, שש שנים היא סובלת מהבעיה.

בוריס סידלקובסקי: יש רק ארבע, אני יכולתי להביא הרבה יותר אנשים לכאן, אבל אני יכול להגיד לכם שזה לא מספיק.

בוריס סידלקובסקי: אני הצלחתי ככה, כי ביקשו ממני די מהר להביא את הרשימה, אני התקשרתי לכמה שכונות בעיר וביקשתי רשימה.

בוריס סידלקובסקי: אז הבאתי לכאן ארבעים ושלושה דיירים שגרים בעמידר וסובלים מבעיות בדירות שלהם.

בוריס סידלקובסקי: אם אני אפרסם בעיתון זה יהיה לפחות מאתיים, שלוש מאות או יותר.

בוריס סידלקובסקי: פניות לעמידר, לשיכון ופיתוח וכל זה.

בוריס סידלקובסקי: אני חושב שאנחנו צריכים לקבל איזו שהיא החלטה, או לאכלס את האנשים בדירות עמידר או לא לאכלס.

בוריס סידלקובסקי: או שעמידר ייקח אחריות על הדירות שהוא נותן, בעקרון המדינה נתנה לעמידר לנהל את הנכסים של המדינה, והמדינה משלמת כסף לעמידר.

בוריס סידלקובסקי: זה לא שהאנשים האלה המסכנים שיושבים כאן, שהם חייבים לעמידר.

בוריס סידלקובסקי: אז מה, כל פעם צריך לבוא לעמידר, לשלם מאה שקל וככה לקבל טיפול?

בוריס סידלקובסקי: לא.

בוריס סידלקובסקי: עמידר לקח על עצמו את האחריות על הדירות האלה, הוא צריך לתת טיפול.

בוריס סידלקובסקי: אם לא יכולים אז אולי להעביר מעמידר כל נכסי המדינה לחברה אחרת ושהיא תטפל בבעיות האלה.

בוריס סידלקובסקי: אי אפשר ככה.

בוריס סידלקובסקי: אי אפשר ככה להיות, כמה זה אפשר, זה התעללות באנשים, אנשים סובלים.

אריה מאור: אני מבקש, זה עובר לססמאות ואני לא יכול להתמודד עם ססמאות.

אריה מאור: עניינית אני מוכן להתייחס לדבריך, אבל בלי ססמאות.

סופה לנדבר: אריה, אתה רואה שאני שמרתי על שפה מאוד מאוד עדינה.

סופה לנדבר: אני לא רוצה עכשיו שאנחנו נגיע לטונים הגבוהים.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, תשמע, אני התאפקתי ולא רוצה, אני באמת לפרוטוקול לא רוצה שזה יהיה בצורה של פגיעה.

סופה לנדבר: אתה יודע, בוריס הגיע, בנאדם מאוד מאוד עסוק.

סופה לנדבר: אני גם רוצה להביע את ההערכה שלי לתושבים שגרים בעיר שלו ובעיר דימונה והיום בשדרות ואשקלון, פשוט בשדרות הם ספגו את זה בשנה הקודמת, ואתה יודע, המדינה, אז כולם התגייסו ואמרו.

סופה לנדבר: שהיום הוא עזב את מקום העבודה שלו זה פשוט מאמץ אדיר, בגלל שאני זוכרת שבמלחמת לבנון השנייה הוא לא עזב את קריית שמונה.

סופה לנדבר: ואנחנו פשוט, לא רק הערכה, בנאדם לא עזב את קריית שמונה כשהיה שם די מפחיד.

סופה לנדבר: אנחנו כסיעת ישראל ביתנו לא פעם אחת היינו בצפון, ואני אומרת שלעבור מה שהם עברו זה לא פשוט.

סופה לנדבר: ואנחנו היום מדינה זה משפחה אחת גדולה.

סופה לנדבר: אני הזמנתי רק את דימונה וקריית שמונה.

סופה לנדבר: יש לי עוד פנייה ענקית, ואתם יכולים לנחש מאיפה זה, על עמידר, מבאר שבע, ואנחנו עם שולמית חששנו וחשבנו והחלטנו לא להביא את זה לישיבה, היא אומרת אנחנו מתנפלים על עמידר, לא נוח, לא נעים.

סופה לנדבר: ויחד עם זאת אנחנו רוצים, ואני חושבת שזה גם רצון שלך, כנציג של עמידר.

אריה מאור: הכל ברוח טובה.

אריה מאור: קודם כל יושב פה ד"ר רז, לקחתי היום שלושה כדורי הרגעה לפני שבאתי לפה עם שחפ"צ.

אריה מאור: זה לא רואים אבל אני עם שחפ"צ.

אריה מאור: מה שאני רוצה לומר לד"ר בוריס, ד"ר בוריס, קודם כל עבדך הנאמן ריכז את כל עבודת שיפוץ נזקי מלחמת לבנון בצפון הארץ.

אריה מאור: אריה מאור, בעזרתו של ארקדי, אולי אתה זוכר אותו.

אריה מאור: מי שעשה את זה זה אני.

אריה מאור: בהיקף של חמישה עשר מיליון שקל.

אריה מאור: אני הייתי במלחמת לבנון בקריית שמונה הרבה מאוד פעמים.

אריה מאור: זה לגבי מלחמת לבנון.

אריה מאור: מדינת ישראל משקיעה בקריית שמונה, בכל מיני תחומים, כולל בתחום שאנחנו מופקדים עליו, יותר מאשר בכל מקום אחר בארץ.

אריה מאור: יושבים פה אנשים, אנחנו עושים שם שיפוצים בהיקפים של מיליונים כל שנה, של אחזקה שיטתית, וד"ר בוריס אני בטוח שהוא יודע, ואלה שיושבים פה גם יודעים את זה.

אריה מאור: אין מקום בארץ שמדינת ישראל, מבחינת בינוי בתחומי החברה שלנו, משקיעה יותר מאשר בקריית שמונה.

אריה מאור: זו תשובה כללית.

אריה מאור: במהלך שנת 2007 הגיעו לסניף קריית שמונה מדיירי עמידר בקריית שמונה שמונה תלונות.

אריה מאור: בשנת 2007 הגיעו שמונה תלונות לחברת עמידר, רשומות פה לפניי.

אריה מאור: טיפלנו בכל אחת מהתלונות.

אריה מאור: מה שלא הגיע אלינו, דוקטור נכבד, אני לא יודע לטפל במה שאני לא יודע.

סופה לנדבר: מהיום להבא, אני גם אפנה בכלי תקשורת לציבור, צריכים לטפל בבעיות בכתב.

אריה מאור: דבר אחרון בעניין הזה, לגבי הפעילות של עמידר בכלל.

אריה מאור: חברת עמידר יונקת את תקציביה ממשרד השיכון, שיונק את תקציביו ממשרד האוצר.

אריה מאור: אנחנו היינו שמחים, חברת עמידר ומשרד השיכון, שיהיה לנו הרבה הרבה יותר כסף לטפל במה שהזכיר ד"ר בוריס.

אריה מאור: בהחלט.

אריה מאור: וגם אני הייתי, כממונה על התחום ההנדסי בחברה, הייתי שמח אילו היה לנו פי שלוש יותר כסף.

אריה מאור: אבל אנחנו עושים את המיטב שאנחנו יכולים, ומנצלים כל אגורה שיש לחברת עמידר מטעם המדינה.

אריה מאור: ויתרה מזאת, חברת עמידר מכיסה מוסיפה כל שנה מיליונים של שקלים כדי להיטיב ולשפר את מה שהסלים של החוק לא מאפשרים לשפר.

אריה מאור: זה באופן כללי.

אריה מאור: עכשיו אני מוכן לעבור ספציפית.

בוריס סידלקובסקי: זו לא היתה הכוונה שלי לפגוע בך או במישהו אחר.

בוריס סידלקובסקי: פשוט ההרגשה של אנשים בקרית שמונה, אני בטוח גם בדימונה, שלא מקבלים טיפול מעובדי עמידר.

בוריס סידלקובסקי: תאמין לי, גם אני אומר לאנשים, כשפונים אלי אנשים ומבקשים עזרה אז אני עוזר בוודאי, כי אני יודע שיש בעיה עם השפה אז אני עוזר בתרגום ושולחים לעמידר מטעם האנשים, לא ממני באות התלונות אלא מטעם האנשים דיירי עמידר.

בוריס סידלקובסקי: ובוודאי אני גם מבקש, אל תבואו לעמידר פעם, פעמיים, שלוש פעמים, תשלחו מכתב רשום.

בוריס סידלקובסקי: ככה אפשר לקבל תשובה.

בוריס סידלקובסקי: ככה אפשר להבין שאתם באמת פניתם.

בוריס סידלקובסקי: כי כל רכז איזור יכול להגיד אני לא ראיתי אותו, אני לא יודע על מה מדובר.

בוריס סידלקובסקי: מה שאתה אמרת, רק שמונה תלונות הגיעו לעמידר.

בוריס סידלקובסקי: כי זה לא נכון, תסתכל מה הולך בעמידר בקריית שמונה.

אריה מאור: רק תגידי להם ברוסית, שזו לא חובה להתלונן.

בוריס סידלקובסקי: אני אציג את אחד המקרים שפנו אליי לפני מספר ימים, בחור שקיבל דירת עמידר, הוא לא רשום, הוא ככה בא אליי, אני אעביר לך את שמו, בחור שמקבל קיצבת נכות מביטוח לאומי וקיבל דירת עמידר וקיבל את הדירה בדצמבר 2007.

בוריס סידלקובסקי: עד היום אין לו חשמל.

בוריס סידלקובסקי: עד היום לא חיברו לו חשמל.

בוריס סידלקובסקי: למה, כי בא בודק מחברת החשמל ורואה שהארון חשמל שלו מפורק.

בוריס סידלקובסקי: וככה כתוב בדו"ח שכתב הבודק.

בוריס סידלקובסקי: הוא פנה לעמידר, אמרו כן כן כן, אתה צריך לשלם עכשיו על הפנייה השנייה של חברת חשמל ארבע מאות שבעים שקל.

בוריס סידלקובסקי: התקשרתי לעמידר, ביקשתי לעזור לבחור, אמרו הוא צריך לשלם ארבע מאות שבעים שקל.

אריה מאור: דוקטור, חבל על הזמן.

אריה מאור: רק תיתן לי את השם, אני אטפל בזה.

בוריס סידלקובסקי: אריה, אני חושב שבערים שעמידר מחזיקה את הדירות, אולי כדאי להקים צוות היגוי, עם חבר מועצת העיר, נציגים מהדיירים שגרים בחברת עמידר, נציג חברת עמידר, וככה לטפל ביחד בכל הבעיות הקיימות.

בוריס סידלקובסקי: לשבת אולי פעם בחודש, אם יש פניות אני יכול לבקש מהאנשים לפנות אליי.

אריה מאור: אתה בטח מכיר את גברת תקווה קאופמן, שהיא בחורה רצינית ביותר, היא יושבת בקריית שמונה, ערה לכל הבעיות בקריית שמונה.

אריה מאור: אני אגיד לה שאתה הצעת את זה.

אריה מאור: אני חושב שהיא סוברנית לעשות את זה יחד אתכם והיא תשמח.

אריה מאור: אנחנו פתוחים לשמוע את רחשי הלב של הדיירים.

אריה מאור: זה הכל.

אריה מאור: אם אתה חושב שזה דבר טוב, אז בבקשה.

אריה מאור: אני חושב שעובדי עמידר, תקווה בתור מנהלת היום בקריית שמונה היא גם תדע את בעיות עמידר, ככה אולי היא תדע מה לטפל ואיך לסדר את העבודה.

סופה לנדבר: אריה, איך אתם מפקחים על בעיות של הסניפים, על פניות שמגיעות לסניפים?

אריה מאור: יש לנו בחברת עמידר, מנהלת בכירה העומדת בראש מחלקת תלונות הציבור בחברה.

אריה מאור: כל תלונת ציבור שמגיעה קודם כל היא נבדקת בסניף המקומי.

אריה מאור: קוראים לה ריקי קאופמן, היא יושבת בתל אביב, אישה מאוד נחמדה, אני חשבתי להזמין אותה לפה אבל אמרתי נחוס על זמנה.

אריה מאור: מכל מקום הכל נעשה אצלנו ברקורד, כל תלונה שמתקבלת עוקבים אחריה, לפחות אלה שמתקבלות במרכז אצלנו.

אריה מאור: יש לנו דיווח לכל דבר והיא כפופה ישירות למנכ"ל.

בוריס סידלקובסקי: אני אתן לכם עוד שם, מלניק איגור, שפרינצק 321 דירה 10.

בוריס סידלקובסקי: דיברו כאן על נזילות מתקרה ומגג, אני לא כתבתי כאן במצגת מה ששלחנו לכאן, יש עוד אחת, אגרנוב אולגה, שגרה בדירת עמידר וגם יש לה נזילה מהגג וכבר המצב בדירה קטסטרופלי.

בוריס סידלקובסקי: המשש יוסף 6/34.

בוריס סידלקובסקי: ואריה, עוד פעם, האנשים שפה ברשימה, יש לי כאן את התלונות, ותאמין לי, אני יכול להביא הרבה יותר ממה שיש לי כאן.

סופה לנדבר: אריה, כמה זמן אתה תצטרך כדי לענות לנו על כל פנייה ופנייה?

אריה מאור: לגבי דימונה תנו לנו עד סוף החודש.

אריה מאור: לגבי זה, כל אחד זה תלונה?

בוריס סידלקובסקי: זו לא תלונה, זו בקשה לטיפול.

גלינה ז'ורבלוב: (דבריה מתורגמים מרוסית) יש לנו בעיה גדולה, מדובר בבניין בן 40 שנה בעל ארבע קומות עם שלושים ושתיים דירות, כאשר שמונים אחוז מהבניין מאוייש ע"י עולי ברית המועצות בני שבעים פלוס.

גלינה ז'ורבלוב: הדיירים גרים ארבע עשרה שנה בממוצע ועמידר אף פעם לא שיפצה את הדירות.

גלינה ז'ורבלוב: יש נזילות בכל הדירות, מהתקרה וגם מהקירות.

גלינה ז'ורבלוב: יש עובש ופטרת על הקירות, התקרה נופלת חתיכות חתיכות.

גלינה ז'ורבלוב: צנרת חלודה ומים חלודים.

גלינה ז'ורבלוב: ליד הבניין במלחמת לבנון השנייה נפלו שלוש קטיושות.

גלינה ז'ורבלוב: התנתק החשמל מהבניין.

גלינה ז'ורבלוב: עפו תריסים וחלונות בכל הבניין.

גלינה ז'ורבלוב: הדלתות קיבלו הטייה.

אריה מאור: מלחמת לבנון טופלה, אין לנו שום תלונה יותר על מלחמת לבנון.

אריה מאור: זה לא קשור בכלל.

גלינה ז'ורבלוב: זה טופל ושופץ, אבל אצלי עפו התריסים והחלונות מההדף של הטיל.

גלינה ז'ורבלוב: הנזקים שופצו, ע"י קבלן שעשה את העבודה מאוד מהר.

גלינה ז'ורבלוב: אבל למרות ששיפצו, עדיין יש ליקויים.

גלינה ז'ורבלוב: יש בחדר הבטחון סדק מאוד גדול בקיר, מלא חורים.

גלינה ז'ורבלוב: וגם הרצפה אצלי בדירה מחוררת.

סופה לנדבר: מה שצריכים לעשות בבניין הזה, זה לשלוח מבקר לבדוק מה נשאר.

סופה לנדבר: אם שיפצו ונשארו ליקויים והליקויים האלה נשארו מהמלחמה אז אני חושבת שמיותר להגיד שזה גרוע ביותר.

סופה לנדבר: נכון שהם פנו ונכון שהם קיבלו את השירות.

סופה לנדבר: אבל אם נתנו שירות שהוא לא שירות ויש המון ליקויים שנשארו מהמלחמה הזאת, צריכים לשפץ ולתקן ולתת לנו תשובה כמה שיותר מהר.

גלינה ז'ורבלוב: היא אומרת שהבית עצמו נוטה הצידה, בגלל הרעידות ובגלל שהבניין ישן.

גלינה ז'ורבלוב: יש צורך בחיזוק חיצוני.

סופה לנדבר: בגלל שהבניין ישן הוא עבר זעזוע.

גלינה ז'ורבלוב: היא אומרת שכל הבניין מחורר ורק מצד אחד לפני שבוע סתמו את החורים וצבעו רק צד אחד של הבניין.

אריה מאור: בצורה פשוטה וחד משמעית, יש משרד האוצר במדינת ישראל, יש שם מס רכוש.

אריה מאור: מס רכוש הוא זה שנותן מנדט מה לעשות.

אריה מאור: אנחנו לא מוסמכים לעשות אפילו בורג אחד יותר.

אריה מאור: זה מה שתוקצבנו, וזה מה שעשינו.

אריה מאור: אנחנו עשינו את זה בשם מס רכוש, לא בשמנו בכלל.

אריה מאור: אגב בהזדמנות זו אני רוצה להגיד שמס רכוש על עבודות שאנחנו עשינו טרם שילמו לנו, ככה שעשינו את זה על חשבוננו.

סופה לנדבר: בסדר, מס רכוש.

גלינה ז'ורבלוב: היא אומרת שהבניין הוא סכנה כפי שהוא.

אריה מאור: אם הבניין הוא בסכנה, צריך שמהנדס העיר יבדוק את הבניין ואם הוא יחליט שהבניין הזה לא ראוי למגורים הוא יוציא על זה מכתב ואנחנו נדע מה לעשות.

אריה מאור: אני לא רוצה להגיד לך מה אני חושב על מס רכוש.

אריה מאור: אתה יודע מה אנחנו עברנו.

סופה לנדבר: אני מבינה שגם אתה וגם כל הנציגים שנמצאים היום מבינים שהמצב הוא לא כל כך בסדר.

סופה לנדבר: אני שואלת אותך, אנחנו כועדת פניות ציבור מה אנחנו עושים?

סופה לנדבר: אנחנו לא רוצים להעביר את זה על בוריס, אנחנו רוצים לטפל בבניין הזה לבד.

אורה חריש: מישהו צריך לפנות למהנדס העיר ולראות שהבניין לא ראוי.

אריה מאור: אני לא יודע אם התיאור של הגברת הוא תיאור הנדסי אותנטי.

אריה מאור: יושב פה דוקטור, לפעמים בא בנאדם ואומר שיש לו מישהו אבל זה לא מה שיש.

אריה מאור: שמהנדס העיר יצא ויתן דיאגנוזה.

בוריס סידלקובסקי: אני מסרתי לך את המכתב, ביקשתי מהדיירים לכתוב מכתב.

בוריס סידלקובסקי: אבל בוא נגיד ככה, קודם כל מהנדס העיר לא יכול לבדוק בניין שבבעלות עמידר.

אריה מאור: הוא יכול, הוא האדם היחידי מבחינת החוק שיכול להחליט ולקבוע שבניין לא ראוי למגורים.

אריה מאור: אין אף אחד אחר.

בוריס סידלקובסקי: בחברת עמידר אין מהנדס שיכול לבדוק את המצב?

אריה מאור: לא, זה תפקידו של מהנדס העיר.

אורה חריש: הרשות צריכה לבוא ולהודיע שיש בית מסוכן, ואז מוציאים עליו צו בית מסוכן, צריך לדאוג לדיירים, צריך לדאוג לתיקון הבית, לחיזוק או להריסה או למה שצריך.

אורה חריש: אבל זה צריך לבוא מהרשות.

אריה מאור: אגב, אני רוצה להגיד שמאחר ואנחנו די ערים לסוגיות כאלה, יש בעיות בקריית שמונה, לא בבית שלה.

אריה מאור: יש בעיות עם חדרי בטחון, שהמשרד ער לזה.

אריה מאור: אבל על הבניין הזה לא שמעתי אף פעם, אני חושב שאפילו ראיתי את הבניין הזה, אין שום בעיות שם של סכנה.

אריה מאור: אבל צריך לפנות למהנדס העיר שיבדוק.

סופה לנדבר: אתם רוצים שאנחנו כועדה ניסע לקריית שמונה לבדוק את זה או אתם רוצים שאנחנו נפנה בשם הדיירים?

אריה מאור: יושב פה סגן ראש העיר.

בוריס סידלקובסקי: לא, אני חבר מועצת העיר.

סופה לנדבר: אני לא רוצה עכשיו להעביר את זה.

סופה לנדבר: אני היום בתור יושבת ראש ועדת פניות ציבור אפנה למהנדס העיר.

סופה לנדבר: אני לא רוצה לזרוק את הדיירים שהגיעו לכאן.

אריה מאור: אני רוצה ברשותך לענות על חלק מהדברים שאני רואה פה.

אריה מאור: לא כל הבעיות שמצוינות פה הן נמצאות בסל התיקונים של חוק זכויות הדייר הציבורי.

אריה מאור: מה שלא כלול אנחנו לא נוכל לטפל.

אריה מאור: אני כבר אומר, כדי שמישהו לא ייצא מפה ויחשוב שמחר הולכים לטפל לו בליקויים בדלתות וחלונות, שמחר הולכים לטפל לו בעכירות במי הברז, שמחר הולכים לטפל לו בכלים סניטריים.

אריה מאור: התשובה היא לא.

אריה מאור: ואני אומר את זה כי אין לי מנדט לטפל בזה.

סופה לנדבר: זה לא כל כך נעים, ותאמינו לי שלהתערב בסיפור הזה פי כמה זה עוד פחות נעים מאשר אתם מתארים לעצמכם.

סופה לנדבר: אני מבקשת ממך, בגלל שהם איחרו, לא מרצונם, תציגי עוד פעם את הדברים שאתם מסוגלים לעשות.

דפנה: לפני שאת מתחילה, תרשי לי לומר שממה שאני קוראת הקריטריונים שלכם בסל התיקונים כן כוללים החלפה של כלים סניטריים.

אריה מאור: לא.

אריה מאור: תסתכלי טוב, רק באיכלוס חוזר.

סופה לנדבר: אם דייר גר בתוך דירה יותר מעשר שנים, חברת עמידר או חברה אחרת צריכה לשפץ לו את הדירה?

אורה חריש: יש סל פריטים, שבהתאם לחוק משפצים.

אורה חריש: יש סל רגיל ויש סל חריגים.

אורה חריש: הסל הרגיל זה דלתות, חלונות, טפול ביציבות ובדלת כניסה.

אורה חריש: מה שבחריגים אז הם צריכים לפנות, להגיש את כל החומר, עם כל המסמכים הרלוונטיים.

אורה חריש: אם הם עומדים בקריטריונים של הוועדה אז אנחנו מביאים אותם לועדה ודנים בסל.

אורה חריש: אם לא אז לא.

אורה חריש: אבל הוא צריך לעמוד בקריטריונים, הדייר עצמו צריך לעמוד בקריטריונים.

אורה חריש: ויש גם קריטריונים של חריגים.

אריה מאור: חברת הכנסת לנדבר, יש לי פה סט אחד, מה שכתוב פה, הטור הימני, זה מה שמגיע לפי חוק זכויות הדייר.

אריה מאור: אם אתם רוצים את זה, מוגש לכם, בבקשה.

דיירת: (תרגום)

דיירת: יש יחס מאוד לא טוב בסניף עמידר בקריית שמונה.

דיירת: מתייחסים שם לכאילו נדבנים.

דיירת: מתייחסים לכמו זבובים שרוצים להתנער.

אריה מאור: אני רק יכול להגיד שצר לי לשמוע את זה מכיוון שאנחנו חייבים לתת את השירות הכי טוב באדיבות ובנועם, ולהתייחס לכל אדם כדייר ולכבד אותו.

אריה מאור: אז אני מתנצל בשם מי שמתייחס לא בסדר, אני אהיה בקריית שמונה ואני גם את זה אנסה לתקן.

אריה מאור: אני לא יכול להבטיח.

סופה לנדבר: הם אומרים שבהתחלה, בזמן שנפגעו הבניינים שהם גרים בהם הם הגיעו לעמידר ובעמידר אמרו להם אנחנו משמשים עבורכם גם מס רכוש.

סופה לנדבר: כאשר עבר זמן ואנחנו אומרים שהליקויים נשארו אותם ליקויים אומרים עכשיו תלכו למס רכוש.

אריה מאור: חברת עמידר קיבלה על עצמה על פי בקשת מדינת ישראל להיות שליחי המדינה לשפץ את כל הדירות ואת כל מוסדות הציבור בצפון הארץ.

אריה מאור: אנחנו קיבלנו על עצמנו, אנחנו היינו שליחים של מס רכוש.

אריה מאור: מה שמס רכוש אמרו לנו לעשות, בא שמאי, אמר תעשה את זה, את זה ואת זה, זה נכתב, זה מה שעשינו.

אריה מאור: מה שלא נכתב אין לנו מנדט לעשות.

נטליה קבטני: אני גרה בשכונת בעולי הגרדום, בית 29/2, במשך שש עשרה שנה בדירה הזאת עם אימי בת תשעים וחמש, ובמשך הזמן הזה אמרו לי כל הזמן, שאנשים שצריכים לשפץ אפילו מטבח או מה שמשתמשים.

נטליה קבטני: עד עכשיו לא עשו לנו את השיפוצים, לא צבע, ולא שום דבר.

אורה חריש: פניתם בכתב?

נטליה קבטני: אנחנו כתבנו.

נטליה קבטני: כאשר זורמים מים בבית שימוש או במטבח הם באו, עשו את התיקון מהר מהר וזהו.

נטליה קבטני: אבל זה לא שיפוץ, זה ככה זמני, קוסמטי.

נטליה קבטני: את השיפוץ כמו שצריך אף פעם לא עשו.

נטליה קבטני: לא צבע, לא דלתות.

נטליה קבטני: הדלת פלדלת לא הולכת ביחד עם הקיר וגם הרצפה נשברה, גם הכיור ישן, ותריסים לא בסדר.

נטליה קבטני: הקירות רטובים, ועם פטריות בטח, שחורים.

נטליה קבטני: ואני הייתי רוצה שיעשו, אם יש אפשרות, משהו.

אריה מאור: גב' נטליה קבטני, יבקרו אצלך בדירה לבדוק את הליקויים.

אריה מאור: אני לא יכול להגיד מה יעשו אבל לפחות מישהו יסתכל ואני אקבל דיווח על הדבר הזה.

אווה גניפל: אני גרה ברח' שפרינצק 24/12.

אווה גניפל: לפני שש שנים השכנה שמעליה שיפצה את הדירה.

אווה גניפל: גם השכנה עמידר וגם היא עמידר.

אווה גניפל: היא שיפצה את האמבטיה, שמה קרמיקה חדשה, והתקרה אצלה התחילה לנזול.

אווה גניפל: בקיר המשותף בין האמבטיה לחדר מתחיל גם כן להירטב.

אווה גניפל: היא לא כתבה, פנו למשרד השיכון איזו עמותה ואמרו לה שזרקו את המכתב בעמידר.

אווה גניפל: זרקו את הפניה שלה.

אווה גניפל: הם באים לא כשמבטיחים.

אווה גניפל: שש שנים הסיפור נמשך.

אווה גניפל: היא אומרת שעשו שיפוץ אצל השכנה, תיקנו משהו.

אווה גניפל: הטענה שלה שמגיעים לבדוק אבל לא פותרים את הבעיה.

אורה חריש: אנחנו נעקוב גם אחרי כל הפניות ונבדוק מה קורה מה טופל, ומה לא יטופל.

אורה חריש: אנחנו בכל מקרה גם בודקים תמיד את חברת עמידר שבאמת היא עומדת בכללים ובהתאם לחוק, ונעקוב אחרי כל הפניות.

אורה חריש: רק מה שאני מציעה זה שאם חברת הכנסת מסיירת בדירות עמידר אולי כדאי תמיד שנציג עמידר יתלווה אליה כדי לראות מקרוב את התלונות ואת הבעיות.

אורה חריש: זה הרבה יותר יעזור.

סופה לנדבר: בסדר.

סופה לנדבר: בסיכום הדברים אני אסירת תודה שבאתם, אני גם רוצה להגיד שאנשים טרחו והגיעו מקריית שמונה ומדימונה.

סופה לנדבר: אני חושבת שטוב תעשו בעמידר ובמשרד השיכון אם תחליטו לפרסם את כל החוקים ששייכים לאחזקת הבניינים והדירות כדי שכל אזרח יידע, וגם תתרגמו את זה לרוסית ולאמהרית, בגלל שאזרח צריך לדעת מה הזכויות שלו ומה החובות שלו, אז יכול להיות שחלק מהדברים הייתם יכולים להוריד מהישיבה הזאת אילו דיירים היו יודעים.

אורה חריש: אנחנו נבדוק את הנושא.

סופה לנדבר: דבר שני אני חושבת שצריכים לתלות שלט בעמידר שכל הפניות צריכות להיות בכתב, זה יכול למנוע אי נעימות.

סופה לנדבר: ואני גם אשתדל לפנות לדיירים שגרים בדירות ציבוריות כדי שיהיו מסוגלים גם לשמור על צורת הפנייה.

סופה לנדבר: אני אפנה אליהם, ואני חושבת שצריכים לתלות שלט בכל חברות ובכל הסניפים של עמידר וכל החברות שבעצם שייכות למשרד השיכון על כך שפנייה צריכה להיות בכתב.

סופה לנדבר: אני רוצה לקבל ממך אריה מה התאריכים, אני הבנתי שבדימונה אתם תצליחו לעשות את זה תוך חודש מרץ ואז אנחנו נקבל העתק, פירוט הטיפול מה נעשה ומתי נעשה ובאיזו כתובת ובאיזו דירה.

סופה לנדבר: ובקריית שמונה, מה התהליך של הזמן שאתה צריך?

סופה לנדבר: עד אמצע אפריל אתם תצליחו?

בוריס סידלקובסקי: אריה, פשוט מה שברשימה, עוד פעם, זה רק ארבעים דיירים שפנו.

בוריס סידלקובסקי: אני אגיד לך שיש יתר.

אורה חריש: תגיד לאנשים לפנות.

סופה לנדבר: בוריס, אנחנו מחליטים, אנחנו לא יכולים לטפל באנשים שלא פנו אלינו.

אריה מאור: עם כל הכבוד, זה לא חובה להתלונן.

אריה מאור: יש תלונות, אנחנו נבדוק את התלונות שקיבלנו.

אריה מאור: תנו לנו להתייחס למה שקיבלנו.

אריה מאור: אם נצליח להתגבר על זה, הכל במסגרת האפשרויות והחוק, נמשיך הלאה.

אריה מאור: בואו נבחן את עצמנו.

סופה לנדבר: אני גם אפנה למנכ"ל עמידר בבקשה להנחות את הסניפים של עמידר לאסור את חתימת החוזה לפני שדייר לא היה בדירה ולא ראה את המצב של הדירה.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה לא הגון כלפי דיירים שנכנסים.

אריה מאור: אני לא חושב שהנוהל הזה מתקיים.

אריה מאור: יכול להיות שמישהו לא מבין נכון.

אריה מאור: תשמעי, שני יהודים מדברים, במיוחד כשהם לא מבינים אחד את השני, אבל זה לא ראוי אפילו שבקשה כזו תצא מיושבת ראש הוועדה, כי זה לא מתקיים בשום פנים ואופן.

אריה מאור: מה, אנחנו פה הולכים עם אקדחים לאנשים, זה לא יעלה על הדעת.

אריה מאור: ואם זה קרה אז זה לא טוב.

אריה מאור: אבל זה לא סטנדרט.

סופה לנדבר: אריה, אני רוצה שזה לא יקרה להבא.

סופה לנדבר: ואם לא קרו דברים אז אני חושבת שהגברת ששייכת לקטגוריה של אנשים מאוד מכובדים במדינת ישראל.

סופה לנדבר: ניצולי השואה אינם משקרים.

אריה מאור: אני מקבל על עצמי לעשות אצלנו בחברה את מה שצריך כדי שזה לא יקרה, איזה ריענון.

אריה מאור: אבל אני מאוד אשמח, כי זה נושא שלא עלה אף פעם.

אריה מאור: אז מכבוד החברה אני מבקש.

סופה לנדבר: בסדר, אני מקבלת את זה, כדי לשמור על הכבוד של החברה, אני מקבלת את הדברים.

סופה לנדבר: אני צריכה לעשות את זה בכתב?

סופה לנדבר: אני רוצה שבעצם בעמידר ישקלו, בסניפים שיש שם אוכלוסיה.

אריה מאור: תעשי את זה איך שאת רוצה, אני לא מתערב בזה, אין לי מנדט.

סופה לנדבר: משרד השיכון, תקחו את זה בחשבון שבסניפים שהם גדולים צריכים לתת טיפול והסבר, לפחות פעם אחת בשבועיים אבל צריך להיות טיפול לאנשים האלה בשפה שהם מבינים.

בוריס סידלקובסקי: בקריית שמונה היו בהתנדבות אנשים שהיו מתרגמים.

בוריס סידלקובסקי: אחר כך פתאום אמרו לא, אנחנו לא צריכים את זה.

בוריס סידלקובסקי: בעמידר.

בוריס סידלקובסקי: אנחנו לא צריכים מתנדבים האלה.

בוריס סידלקובסקי: לא ביקשנו בכסף, בהתנדבות, מוכנים בהתנדבות.

סופה לנדבר: בחברת עמידר צריכים לשקול, אם אין כספים למשרות, אני יודעת שבעמיגור כמעט בכל סניף יש דוברי רוסית, אז צריכים לשקול איך לצאת מהסיטואציה.

בוריס סידלקובסקי: ויש פתרון גם לזה.

בוריס סידלקובסקי: היום משרד הקליטה מוכן לשלם לפחות חצי ממשכורת של עובד, לקחת עובד גם בחצי משרה, משרד הקליטה משלם חצי מהמשרה, עד עשר שנים בארץ.

סופה לנדבר: דבר אחרון שאני רוצה לעשות, אני פונה למהנדס העיר של העיר קריית שמונה שיגיע למקום הזה, יבדוק באיזה מצב נמצא הבניין הזה וייתן לי בכתב את המצב של הבניין והאם הוא מסוכן ואם לא, ואם הוא מסוכן לחיים אנחנו כבר נשקול את הדברים שאנחנו נעשה כצעדים הבאים.

סופה לנדבר: תודה רבה שבאתם, תודה על הסבלנות וסליחה על אי הנעימות, אני מבינה שכולנו משרתים את הציבור וכולנו מנסים לעשות את זה טוב.