ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 393, 2008-03-04 09:00

יצחק גלנטי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יצחק גלנטי: זהו המשך הדיון הקודם.

יצחק גלנטי: בדיון הקודם לא הגיענו לכלל ביטוי מרבי של המשתתפים.

יצחק גלנטי: היום אנו נקיים את הדיון בצורה מורחבת יותר.

מנחם בורשטיין: רציתי לברך, שיושבים על החוק בצורה חזקה וטובה.

מנחם בורשטיין: את ההערות מסרתי במכתבים לכל החברים.

מנחם בורשטיין: רציתי לציין, שכאשר ביררתי את העניין הדרוזי ראיתי שאפשר להסתדר עם הצד הדרוזי בתחום הזה, כך שהוועדה לא תצטרך לאשר תרומה מקרוב.

מנחם בורשטיין: אני רק מבקש לברר את זה, ואני לא מביע דעה.

מנחם בורשטיין: אני מבקש, שישימו יותר לב לתחום הזה של התורמת.

רן כהן: למה לא נזמין את נציגי הדרוזים בעצמם?

יצחק גלנטי: וילמה, האם הם הוזמנו?

וילמה מאור: לא.

וילמה מאור: משרד הפנים הוזמן.

מנחם בורשטיין: בפעם הראשונה הם הוזמנו.

יצחק גלנטי: אני לקחתי את זה לתשומת לבי, ואנו נתקן את המעוות.

מנחם בורשטיין: בוועדה דיברנו על מקרה שבו הדברים לא יכוסו על ידי קופות החולים, ואז נעניק ביטוח לאישה.

מנחם בורשטיין: זו נקודה שהייתי מבקש לשים עליה דגש.

מנחם בורשטיין: אני שוב מברך את כולם על ההשקעה הגדולה.

מנחם בורשטיין: אני חושב שאנו ניצור חוק טוב לכולנו.

ג'ודי וסרמן: האם אתה יכול להבהיר את ההערה בנוגע לדרוזים?

מנחם בורשטיין: אני לא עשיתי בירור מעמיד הלכתי, כמו שאני עושה בתחום ההלכה היהודית.

מנחם בורשטיין: פניתי לכמה אנשים, כי המכון עוזר גם לציבור לא יהודי במדינה.

מנחם בורשטיין: בעבר עזרנו בנושא של תרומת ביצית לכמה דרוזים, ואז לא היתה קיימת הדרישה שכתובה בחוק.

ג'ודי וסרמן: כלומר, הדרישה לאפשר תרומה בין קרובי משפחה, היא לאו דווקא דרישה של העדה הדרוזית.

מנחם בורשטיין: היו לנו דרוזים שעברו זאת, ולא עלתה הדרישה הזאת.

מנחם בורשטיין: אני מבקש לברר את זה לעומק.

מנחם בורשטיין: אולי יש בעדה הדרוזית כמה שיטות.

מנחם בורשטיין: לפתוח את זה כך שהוועדה תוכל לאשר קרובים, זה יכול ליצור כמה בעיות בצד היהודי.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: מכיוון שאנו כעמותת מטופלים מייצגים גם את הדרוזים, ביררנו את הנושא עוד לפני התחלת עבודתה של ועדת הלפרין.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: במידה ומדובר באנשים דרוזים דתיים, מאוד חשוב להם לדעה מאיפה באה הביצית.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: לכן היתה דרישה, שוועדת חריגים תאפשר לדרוזים באופן יוצא מן הכלל להסיר את נושא האנונימיות, ושהזוג המקבל יידע מאיפה באה הביצית, ממשפחתה של האישה.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: אין אפשרות להיות דרוזים על ידי קבלת החוק הדרוזי, ולכן חשוב להם הנושא של קבלת הביצית מתוך העדה ובידיעה ברורה מאין ואיפה.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: לכן, הפתרון של ועדת החריגים, לאפשר את הסרת האנונימיות במקרים ספציפיים, הוא פתרון נכון.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: צריך לומר, שמדובר במקרים מעטים מאוד באופן יחסי.

רן כהן: אני מבקש, שלא נדון בזה בלי נציגות של העדה הדרוזית.

וילמה מאור: הם הוזמנו, אבל בחרו לא להגיע.

יצחק גלנטי: השאלה היא, האם הבעיה נוגעת אך ורק למגזר הדרוזי?

עופרה בלבן-קשטלנסקי: אך ורק במגזר הדרוזי יש דרישה מסודרת וממוסדת, לדעת את מקור הביצית.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: שאר המגזרים מבקשים לדעת מקור דת, יהודיה או גויה כאשר כל השאר יכול להישאר אנונימי.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: רק במגזר הדרוזי התהוותה הבעיה לאור הדרישה המפורשת.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: התייעצתי עם אנשים במגזר, ושמעתי זאת מהם.

יצחק גלנטי: יכול להיות שקיימת בעיה דומה אצל הצ'רקסים או אצל השומרונים.

יצחק גלנטי: יש קבוצות אתניות שונות, ויכול להיות שגם שם קיימת בעיה, ומין הדין היה להיות אקוטיים לקיומן של הבעיות האלה.

יצחק גלנטי: האם ידועה בעיה מן הסוג הזה?

יצחק גלנטי: אם כן, יש מקום לזמן נציגות של אותן אוכלוסיות.

אריה אלדד: עקרונית זה קיים בקבוצות שאדם לא יכול להצטרף אליהן על ידי קבלת תורה או קודקס מסוים.

אריה אלדד: אדם לא יכול להשתמרן, הוא נולד שומרוני.

אריה אלדד: אם הוא מתחתן בחוץ, הוא יוצא מכלל העדה.

יצחק גלנטי: אם אני רוצה להיות שומרוני לא יקבלו אותי?

אריה אלדד: אתה לא יכול.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: הוא יכול.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: גבר ואישה יכולים לקבל עליהם את הדת השומרונית.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: בגדול הבעיה העיקרית היא אצל הדרוזים.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: אני מציעה, להשאיר את כל הנושא הזה לוועדת החריגים.

יצחק גלנטי: אני רק רציתי לדעת, האם הבעיה היא רחבה או מצומצמת.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: הבעיה היא מאוד מצומצמת, בעיקר בקרב הדרוזים.

רן כהן: צריך שהוועדה תיידע את כל ראשי העדות בישראל, שהחוק הזה עומד להיות מחוקק ומבקשים לדעת את העמדות שלהם בנושא, האם יש בעיה הלכתית מבחינתם.

רן כהן: צריך לכבד את כל העדות: נוצרים, מוסלמים, צ'רקסים, דרוזים, שומרונים ומי שלא חי בארץ הזו.

יצחק גלנטי: אולי גם כנענים.

אריה אלדד: הם נכחדו כמעט.

אריה אלדד: אני רוצה שתסמנו לנו את המוקשים ההלכתיים העיקריים: עריות, ממזרות, גויות.

אריה אלדד: איפה אנו הולכים לדרוך על מוקשים בחוק הזה?

מרדכי הלפרין: המידע הבסיסי שכולם צריכים להביא בחשבון, הוא שאנו עוסקים כרגע בתרומת תאי רביה שמתחלקים לזרע וביצית.

מרדכי הלפרין: 99% מהחוק הזה עוסק בתרומת ביצית.

מרדכי הלפרין: אנחנו נראה את ההבדלים בין שני סוגי תאי הרביה, גם ברמה האתית וגם ברמה ההלכתית.

רן כהן: למיטב ידיעתי, אין פה שום זרע אלא רק ביציות.

מרדכי הלפרין: אחוז אחד מהחוק עוסק במקרים של ביציות הקשורות בתרומת זרע.

רן כהן: אם בחוק יש גם זרע, יכולה להיות הפריה וזו בכלל בעיה.

מרדכי הלפרין: הנושא המרכזי, והוא המוקש הגדול ביותר בכל הנושא של תרומות תאי רביה, הוא הצורך במניעת נישואין של אח ואחות גנטיים.

מרדכי הלפרין: זה צורך רפואי, וברוב המקרים זה גם צורך הלכתי ומוסרי למנוע מצב שניתן למנוע אותו.

מרדכי הלפרין: ברמה ההלכתית יש חשיבות בנושא של שאלת הייחוס: מי האמא, מי הצאצא.

מרדכי הלפרין: נראה שיש הבדל בסיסי בין תרומת זרע לתרומת ביצית.

מרדכי הלפרין: ההבדל הוא, שבתרומת זרע יש לנו אב אחד, שהוא האב הגנטי, ובתרומת ביצית יש לנו שתי אמהות:

מרדכי הלפרין: אחת גנטית- נותנת הביצית, אחת פיזיולוגית – האם נושאת ההיריון והיולדת.

מרדכי הלפרין: לזה יש משמעות.

מרדכי הלפרין: פתאום כתוצאה מהטכנולוגיה של הפריית מבחנה, אנו יכולים לפצל את פונקצית האמהות בין שתי נשים: אם גנטית ואם יולדת.

מרדכי הלפרין: צריך לזכור, שיש הבדל בין שני הדברים.

מרדכי הלפרין: לגבי ממזרות של תהליכים מהסוג הזה, שאנו לוקחים תאי רביה - תרומת זרע מאדם זר לאישה נשואה או תרומת ביצית מאישה נשואה אחת לאישה נשואה אחרת, יש דיון הלכתי בין כמה מאות שנים לפחות.

מרדכי הלפרין: השאלה היא, מה יוצר את הממזרות, מהו המנגנון ההלכתי שיוצר את הממזרות.

מרדכי הלפרין: השאלה היא, האם הממזרות היא תולדה של ניאוף, של גילו עריות, או שזו תוצאה של ערוב גנטי אסור.

מרדכי הלפרין: אם זו תוצאה של ערוב גנטי אסור, זה יכול להיות גם בתרומת תאי רביה.

מרדכי הלפרין: אם זו תוצאה של גילוי עריות, בתרומת תאי רביה אין גילוי עריות.

מרדכי הלפרין: יש פסיקה של כמעט כל גדולי הפוסקים של הדור האחרון: הרב משה פיינשטיין, שהיה גדול הפוסקים בארצות הברית במחצית השנייה של ה-120, הרב אליישיב, הרב עובדיה יוסף ורבים אחרים הכריעו בצורה חד משמעית שממזרות היא תוצאה של ניאוף וגילויי עריות, ולא של ערוב גנטי זר.

מרדכי הלפרין: לכן, לגבי תרומת זרע, הלכה למעשה, יש פסיקה של בתי הדין, פסיקה שחתומים עליה שני רבנים שהזכרתי עם רבנים גדולים נוספים, שממזרות לא קיימת.

מרדכי הלפרין: עם זאת, בנושא של ממזרות, בגלל האופי החמור של הבעיה, אנחנו בדרך כלל רגישים.

מרדכי הלפרין: ככל שניתן למנוע אפשרות שרב אחר בעוד 20 שנה ייתן הנחיה אחרת ויטיל כתם על לא מוצדק על הצאצא, אנחנו צריכים לעשות כל מאמץ היום למנוע מצב כזה.

מרדכי הלפרין: לכן, החוק מביא את זה בחשבון, למשל בנושא של תורמת נשואה.

מרדכי הלפרין: החוק אומר, שהמצב האידיאלי הוא שהתורמת תהיה רווקה, כדי למנוע מצב שעוד 20 שנה מישהו יגיד אחרת.

מרדכי הלפרין: כאשר לא ניתן, אנחנו מתבססים על ההלכה הבסיסית.

מרדכי הלפרין: אין פה שאלה של ממזרות, ולכן כאשר לא ניתן אנחנו נעדיף לעזור לזוג הסובל ולא לחשוש חששות עתידיות.

רן כהן: ואם היא תהיה פנויה ובעתיד יהיו לה ילדים ויהיה לה בעל, לא תהיה בעיה?.

מרדכי הלפרין: אין בעיה.

רן כהן: בזמן מתן התרומה הביצית כשרה.

מרדכי הלפרין: בדיוק.

מרדכי הלפרין: חה"כ כהן, אני מציע לך, לאור השאלה המצוינת הזו, לשבת 3 חודשים באיזו ישיבה ולהמשיך להשתלם.

מרדכי הלפרין: בפעם הבאה אתה תיתן את הסקירה.

מרדכי הלפרין: אני מקווה, שזה לא פוגע במעמד המפלגתי.

רן כהן: אני גאה על כל מה שאני יודע ביהדות, ועל כל מה שאני עוד אדע ביהדות.

מרדכי הלפרין: מצוין.

מרדכי הלפרין: אלה הנקודות המרכזיות שעמדו בפנינו בוועדת הלפרין, הוועדה לנושא של תרומת ביציות.

מרדכי הלפרין: החוק, שמבוסס במידה רבה על המלצות הוועדה, מנסה לפתור אותן.

מרדכי הלפרין: המטרה היא, שאנחנו לא ניהפך למרכז של ייבוא וייצוא של ביציות.

מרדכי הלפרין: המטרה היא, שלא נהפוך את זה למסחור, שאישה תתרום ביציות ותתפרנס מזה ולבסוף נגיע לניצל מחפיר של גוף האישה, בצורה שאנחנו לא רוצים.

מרדכי הלפרין: כיום, עקב האירועים שאירעו לפני 7 שנים, קשה מאוד להשיג תרומת ביציות במדינת ישראל.

מרדכי הלפרין: רוב הביציות הנתרמות הן ביציות שמגעיות מחו"ל.

מרדכי הלפרין: תרשו לי לומר, שרמת הפיקוח על הבטיחות שיש לנו על מוסדות בארץ היא הרבה יותר גבוהה מרמת הפיקוח שיש לנו על מוסדות בחו"ל.

מרדכי הלפרין: אחת ממטרות החוק הזה, היא להגדיל את מציי הביציות מתורמות ישראליות.

מרדכי הלפרין: לכן, הוא גם מאפשר להן לקבל תמורה.

מרדכי הלפרין: כמובן שיש ויכוח, עד כמה התמורה.

מרדכי הלפרין: נתחיל לראות כיצד החוק הזה פותר את הבעיות.

מרדכי הלפרין: את נושא הסחר, את נושא אי קיום מדינת ישראל כמדינת שוק לביציות, הוא פותר בכך שהוא מחייב את הנתרמת להיות תושבת ישראל, ואת התורמת להיות תושבת ארץ ישראל בצורה חד משמעית.

מרדכי הלפרין: החוק אוסר על פעולה מסחרית רצופה, ומתיר מספר מוגבל, עד 3 פעמים, של לקיחת ביציות מהתורמת.

מרדכי הלפרין: זה דבר מאוד חשוב.

מרדכי הלפרין: כלומר, אנחנו לא ניצור פה מעמד נחות של תורמות ביציות.

ג'ודי וסרמן: זה לגבי המתנדבת, אישה שמטופלת בעצמה.

מרדכי הלפרין: אישה שמטופלת בעצמה עוברת את התהליך הקשה בשביל עצמה, ולכן אני לא חושש שהיא זקוקה לזה.

ג'ודי וסרמן: ולכן לגביה אין הגבלה של מספר התרומות.

מרדכי הלפרין: נכון.

מרדכי הלפרין: כל עוד היא עוברת את ההליך עבור עצמה, היא רשאית גם לתרום.

יצחק גלנטי: האם כאשר אתה מדבר על תרומות, הכוונה היא 3 פעולות או 3 ביציות?

מרדכי הלפרין: 3 פעולות של תרומה: השראת ביוץ, שאיבת ביציות ושימוש בהן.

יצחק גלנטי: כמה ביציות בכל תרומה?

מרדכי הלפרין: בוועדה שלי אנחנו המלצנו על הגבלה של מספר הנתרמות, או מספר היילודים.

מרדכי הלפרין: במהלך הדיונים ההגבלה הזו התמסמסה.

מרדכי הלפרין: כיום החוק איננו מגביל את מספר הילדים שיכולים להיווצר.

מרדכי הלפרין: אם ב-3 פעמים ניקח כל פעם 20-30 ביציות, נגיע למספרים גדולים.

מרדכי הלפרין: זה לא מתאים להמלצות ועדת הלפרין, שהמליצה על הגבלת מספר הילדים שיכולים להיוולד מתורמת אחת.

יצחק גלנטי: בוא נבחין בין מספר הילדים שיכולים להיוולד מתורמת אחת, לבין מספר הביציות שנשאבות.

מרדכי הלפרין: יש קשר.

יצחק גלנטי: אבל אני מבין שניתן לשאוב יותר ביציות, מאשר אופציה לילדים.

מרדכי הלפרין: החוק מאפשר לשמור חלק מהביציות עבור התורמת עצמה.

מרדכי הלפרין: הבעיה המרכזית של מניעת נישואי אח ואחות, היא בעיה היא בעיה רגישה מכל הכיוונים.

מרדכי הלפרין: אף אחד במדינת ישראל לא רוצה שאח ישא את אחותו הגנטית.

מרדכי הלפרין: אחוז המומים המולדים הקשים בנישואים כאלה, הוא מעל 10%.

מרדכי הלפרין: לכן, החוק מנסה למנוע את זה.

יצחק גלנטי: אבל גם מבחינה הלכתית זה פסול.

מרדכי הלפרין: גם מבחינה הלכתית וגם מבחינה רפואית.

מרדכי הלפרין: יש מצבים שמבחינה הלכתית זה לא יהיה פסול, אבל מבחינה רפואית זה יהיה פסול.

מרדכי הלפרין: למשל, אם התורמת או התורם הם גויים, מבחינה הלכתית זה לא בהכרח יהיה פסול, אבל זה יהיה פסול מבחינה רפואית, וממילא גם מבחינה הלכתית אסור לנו ליצור נישואין מסוכנים.

מרדכי הלפרין: זה נושא ראשון שצריך לפתור.

מרדכי הלפרין: כל הנושא של האנונימיות והסודיות של תורמי תאי רביה, הוא נושא רגיש מאוד בחברה הישראלית.

מרדכי הלפרין: הוא רגיש עד מעבר לדיון רציונאלי.

מרדכי הלפרין: דיברנו על זה בוועדה, ויש על כך נתונים גם מוועדת אלוני.

מרדכי הלפרין: הנושא הזה רגיש, ויש פוביות ממגזרים שונים שאי אפשר להתעלם מהן.

מרדכי הלפרין: לכן, המטרה של החוק הזה הוא להתגבר מאותן פוביות.

מרדכי הלפרין: אילולא הפוביות, היינו הולכים בעקבות החוק השוויצרי משנת 1984-1985, היינו הולכים בעקבות החוק הבריטי משנת 2005, והיינו מאפשרים זיהוי מלא של תורמי תאי רביה.

מרדכי הלפרין: כך גם החוק הישראלי בנושא אימוץ היה מהמתקדמים בעולם, ואפשר לילד המאומץ לדעת מי אביו ואמו הביולוגיים.

מרדכי הלפרין: זה בהתאם לאמנת האו"ם לזכויות הילד משנת 1989, שקובעת כי זכות יסוד של אדם היא לדעת מיהם הוריו הביולוגיים.

מרדכי הלפרין: בגלל אותן פוביות, החוק לא הלך בדרך הפשוטה שהיתה מקצרת אותו בצורה ניכרת אלא יצר מנגנון, שמצד אחד לא יגרום לחשיפה מלאה של התורם, כפי שנעשה באגליה ובשבדיה היום, אלא מערכת שתפקידה יהיה אך ורק למנוע נישואי אח ואחות.

מרדכי הלפרין: זה יהיה באמצעות מאגרי מידע סגורים, שמורים על ידי שופט, וזה ייקרא מרשם היילודים.

מרדכי הלפרין: זה יהיה מקביל למרשם האימוצים, שמוחזק במשרד המשפטים על ידי שופטים שאמונים על סודיות בנושאים רגישים.

מרדכי הלפרין: הדבר היחידי שניתן יהיה לקבל מאותו מרשם שיהיה ממוחשב, הוא שכאשר זוג בא להתחתן ניתן יהיה לבצע בדיקה, מבלי שהוא ידע מעבר לתוצאות שלה שום דבר, האם הם אח ואחות או לא.

מרדכי הלפרין: החוק מדבר אך ורק על צאצאים מתרומת ביציות.

מרדכי הלפרין: כאשר שני בני הזוג ירצו לדעת שהם לא אח ואחות ביולוגים לשם מניעת אותם מומים מולדים ובעיות אחרות, גם אם הם לא מתחתנים ברבנות וגם אם הם מתחתנים בנישואין אזרחיים, הם יהיו רשאים לגשת לאותה נקודה שתיקבע ושם יודיעו להם אם הם כן או לא אח ואחות.

מרדכי הלפרין: בכך אנחנו מתגברים על שתי הבעיות.

יצחק גלנטי: מעבר לבעיה הברורה בנושא של אח ואחות, הרי שייתכנו מומים מולדים גם מקרבה שנייה.

מרדכי הלפרין: במקרה הזה מדובר על אחוז הרבה יותר קטן.

מרדכי הלפרין: אם בקרבה ראשונה מלאה אנו מגיעים ל-20%-30% מומים, בקרבה השנייה אנו הרבה מתחת ל-5%.

יצחק גלנטי: האם גם מבחינה הלכתית זה לא פסול?

מרדכי הלפרין: מבחינה הלכתית ברוב המקרים לא תהיה בעיה.

מרדכי הלפרין: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לכל דיני הקרבה, ויש הבדל בין מצבים פרטניים שונים.

מרדכי הלפרין: בגדול, אדם יכול לשאת את בת דודתו.

מרדכי הלפרין: אני כרופא לא ממליץ לעשות את זה, וזה בגלל ההגדלה היחסית של הסיכון.

אריה אלדד: אתה מציע מנגנון וולונטרי - ירצו ידעו, לא ירצו לא ידעו.

אריה אלדד: האם יש מנגנון של סינון אוטומטי?

מרדכי הלפרין: אין פה מנגנון של סינון אוטומטי.

מרדכי הלפרין: אילולא הפוביות הקיימות בחברה, זה היה אינהרנטי מינימום מנגנון של סינון אוטומטי.

מרדכי הלפרין: אני עוכב אחרי הפוביות האלה כבר מעל 30 שנה, ואני יכול לומר שהן דועכות.

מרדכי הלפרין: לאט-לאט חלקי החברה מתחילים להכיר אחד את השני, ואחד פחות מפחד מהשני.

מרדכי הלפרין: בעוד 10-20 שנה אני מעריך שיהיה מנגנון סינון אוטומטי, שלא יטריח את הזוגות אלא ייתן להם את הנתון הזה כמו שהוא נותן להם נתונים אחרים באופן ברור.

קריאה: אם הזוגות ירצו וידרשו זאת.

מרדכי הלפרין: אף אחד לא רוצה לשאת את אחותו, גם אם הוא אוהב אותה.

מרדכי הלפרין: אם מישהו רוצה, זה חריג ביותר.

אריה אלדד: איזה אחוז מהזוגות הנישאים בכלל פונה ומבקש בדיקה כזו?

מרדכי הלפרין: כרגע אין אפשרות לפנות, כיוון שאין מאגר ואין אפשרות לבצע הצלבה.

מרדכי הלפרין: זו מערכת שהחוק מציע.

מרדכי הלפרין: ההיגיון מאחורי זה הוא כזה – החוק מרחיב את תרומת הביציות מנשואות לרווקות.

מרדכי הלפרין: במילים אחרות: הוא אמור להגדיל במידה ניכרת את המציי של תרומות במדינת ישראל.

מרדכי הלפרין: המטרה היא, שכאשר החוק מחוקק משהוא לטובה לא תהיה תופעת לוואי רעה של נישואי אח ואחות.

מרדכי הלפרין: לכן, במסגרת הרחבת המציי של התרומות הוא יוצר מנגנון, שמונע את הנישואים של אח ואחות.

מנחם בורשטיין: אני רוצה לצרף עוד נקודה אחת, שתהיה בקשה שלא תהיה קרבה משפחתית בין הבעל של האישה לבין תורמת הביצית.

מרדכי הלפרין: זה מופיע בחוק.

מרדכי הלפרין: החוק נותן לזה מענה.

מרדכי הלפרין: הבעיה המרכזית היא אח ואחות, והבעיה המשנית היא קרבה בדרגה שנייה.

מרדכי הלפרין: החוק מאפשר מניעה של אותן קרבות שיוצרות בעיות ממזרות.

מרדכי הלפרין: הוא לא בודק ולא מונע קרבות שלא יוצרות שאלה של ממזרות.

מנחם בורשטיין: אפשר למנוע את זה לחלוטין.

מנחם בורשטיין: כמו שפקיד הנישואין בודק אם לאדם יש תיק בנושא של אימוץ, הוא יבדוק גם זאת במחשב.

אריה אלדד: על זה שאלתי.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: אנחנו לא רוצים שזה יהיה בידי כל פקיד רישום נישואין.

מנחם בורשטיין: הפקיד לא יידע שום דבר על הזהות.

מנחם בורשטיין: הפקיד יגיד: 378 יכול להתחתן עם 459.

מנחם בורשטיין: בשביל זה הבאנו לוועדה דורש ערים, שהראה איך זה עובד.

מנחם בורשטיין: הפקיד לא יידע שום דבר.

מנחם בורשטיין: גם אם מישהו אחד מבני הזוג הוא תרומת ביצית, הוא לא יידע.

מנחם בורשטיין: הפקיד לא יידע שום מידע.

מרדכי הלפרין: פרופ' אלדד מציע, שגם הפקיד לא יתעסק בזה.

מרדכי הלפרין: פרופ' אלדד מציע הצעה אחרת: שזו תהיה מערכת אוטומטית שתשמור על הזכויות של כל אזרח במדינת ישראל, תיתן לו את הנתונים האלה ובצורה כזו שום פקיד לא יהיה מעורב בזה.

ג'ודי וסרמן: לפי הצעת החוק, לא פקיד הנישואין ולא פקיד מרשם האוכלוסין הוא זה שעושה את הבדיקה, אלא אחראי על המאגר.

מנחם בורשטיין: נכון, ואחראי על המאגר הוא שופט.

ג'ודי וסרמן: זה רופא.

מנחם בורשטיין: אנחנו דיברנו על הצד המשפטי, וזה לא כתוב בחוק.

מנחם בורשטיין: בדיון אצלך ביקשנו, שזה יהיה בבית המשפט המחוזי בתל אביב, כמו בנוגע לאימוץ.

מרדכי הלפרין: זה כתוב.

מרדכי הלפרין: יש פה מאגר מידע, שנועד לסייע ליחידות פוריות בבתי החולים שלא לעבור על החוק.

מרדכי הלפרין: זה בידי משרד הבריאות, ואין לו את הנתונים של מי שנולד מתרומת ביצית.

מרדכי הלפרין: יש מאגר של מרשם היילודים, שהוא מנוהל באותו מקום בו מנוהל מרשם האימוצים.

מרדכי הלפרין: זה מופיע בחוק.

יאלי השש: אני רוצה לומר לפרוטוקול, שארגון אישה לאישה לא הוזמן באופן מעשי לישיבה.

וילמה מאור: זה לא נכון.

יאלי השש: אף אחת מאיתנו לא קיבלה טלפון, מייל או פקס.

וילמה מאור: אתם הגשתם לוועדה פרטים.

יאלי השש: העניין הזה מאוד מהותי ומשמעותי, כי זו פעם שנייה.

וילמה מאור: זה לא נכון, ואל תחזרי על זה.

יאלי השש: זו עובדה.

יאלי השש: העובדה היא, שנודע לנו בדרך אגב על הישיבה.

יצחק גלנטי: הנקודה הזו ניתנת לבירור אחר כך.

יאלי השש: אני רוצה לומר, שאנו מבקשות להיות מוזמנות באופן רציף לכל הישיבות הנוגעות לנושא הזה.

יאלי השש: אנחנו רואות עצמנו מומחיות לעניין, מאחר וחקרנו אותו במהלך חצי שנה האחרונה באופן עמוק.

יאלי השש: אני רוצה לציין, שהיום זה יום האישה הבינלאומי.

יאלי השש: חשוב לזכור, שכאשר אנו מדברים על אוכלוסיית הנשים הללו, אנו מדברים על אוכלוסיית כלל הנשים.

יאלי השש: זה נורא חשוב, שכאשר הכנסת והמחוקקים מבקשים לפתור מצוקה של קבוצה מסוימת של נשים, שזה לא ייעשה על חשבון או ייצור מצוקה אחרת אצל נשים אחרות.

יאלי השש: האוכלוסייה הפוטנציאלית של התורמות היא הרבה יותר גדולה מהאוכלוסייה שמבקשת את התרומה, ולכן מי שצריכות לעמוד במרכז אלה התורמות הפוטנציאליות.

יאלי השש: רווחתן, בריאותן ומעמדן צריכים להיות לנגד עיני הוועדה כל הזמן.

יאלי השש: דיברו כאן על העדר תרומות בעקבות פרשת בן רפאל.

יאלי השש: נאמר כאן, שפרשת בן רפאל יצרה משבר אימון מאוד גדול בין הנשים המטופלות לבין המערכת הרפואית.

יאלי השש: במקביל, הוועדה לא ממשיכה לעשות צעד אחד קדימה ולהגיד, שאת האימון שנשבר אנו חייבים לשקם.

יאלי השש: אם אנחנו נשקם את האימון הזה, תהיה לנו אפשרות לקבל מנשים שעוברות טיפולי פוריות תרומה יותר גדולה.

יאלי השש: אם נעודד את זה ונשים יאמינו לרופאים שמטפלים בהן, תהיה לנו אפשרות לקבל את הביציות.

יאלי השש: זה לא נאמר כאן, ואין כאן דגש על זה.

יאלי השש: אני חוששת, שיש כאן מהלך כפול.

יאלי השש: מצד אחד יש קבלה שאי אפשר לשקם את האימון הזה.

יאלי השש: מן הצד השני, למרות שאי אפשר לשקם את האימון הזה, משרד הבריאות לא בא ואומר שהוא הולך להקים מנגנונים שיראו שאי אפשר יהיה לעשות את מה שעשה בן רפאל.

יאלי השש: בן רפאל סיכן חיי נשים, ואפילו לא נכנס לכלא.

יאלי השש: כל מה שהוא קיבל, זו שלילת רישיון לשנתיים וחצי.

יאלי השש: אנחנו לא יודעים אם הוא היחיד או לא, אבל הוא האיש שנתפס.

יאלי השש: גם במקרה הזה, האיש שעבר את העבירה לא נענש כראוי.

יאלי השש: מעבר לזה, המערכת לא הציעה מנגנונים שיאפשרו שדבר כזה לא יחזור על עצמו.

יאלי השש: בנוסף, יש כאן שילוב אינטרסים כל כך גדול.

יאלי השש: אנחנו מדברים על אינטרסים מחקריים, אינטרסים כספיים, אינטרסים של חברות תרופות, אינטרסים של קליניקות של פריון, אינטרסים עצומים שהם גם כלכליים, גם יוקרתיים, גם מקצועיים, גם אישיים וגם מוסדיים.

יאלי השש: בצומת הזה הגדול של אינטרסים, מי שיפקח על כל ההליך יהיה מנהל מחלקת I.V.F.

יצחק גלנטי: אני מבקש ממך להתרכז בנושא של הדיון, והנושא הוא תרומת ביציות.

יצחק גלנטי: הצגת פה בעיה של אובדן האימון.

יצחק גלנטי: האם יש לך הצעה קונקרטית על מנת להחזיר את אותו אימון שנשבר?

יאלי השש: אני מבקשת שלא תכעס עלי.

יצחק גלנטי: אני מנהל את הישיבה ולא את.

יאלי השש: אני לא מבקשת לנהל את הישיבה.

יאלי השש: הרעיון של הצגת מפגש האינטרסים, הוא בדיוק העניין שמתייחס לשאלה של האימון.

יאלי השש: מכיוון שיש פה אינטרסים עצומים, רמת הפיקוח צריכה להתאים להם כדי לחדש את האימון בין הרופאים למערכת.

יאלי השש: כאשר אישה מגיעה לבית חולם על מנת לתרום ביציות, היא צריכה לדעת שגם אם הרופא ירצה להתפתות לנצל אותה ולשאוב ממנה יותר ביציות הוא לא יוכל לעשות את זה, כי משרד הבריאות מגן עליה בכל מיני אמצעים.

יאלי השש: בדוח שהוגש לפניכם לפני שבועיים, יש פירוט של מערכות הפיקוח שנמצאות היום בעולם.

יאלי השש: במדינות המתירניות ביותר, כמו בריטניה, מערכת הפיקוח לא דומה בכלל למה שמוזכר פה.

יאלי השש: בוודאי שלא מפקידים בידי מנהל מחלקת I.V.F את הפיקוח על הליך כל כך מסובך.

יאלי השש: בנוסף, הוזכרו כאן כבדרך אגב שאיבה של 20-30 ביציות.

יאלי השש: אני רוצה לומר, ששאיבה של 20-30 ביציות זה מספר עצום.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: באישה בריאה זה מספר שהוא לא כל כך עצום.

יאלי השש: זה מספר עצום.

יאלי השש: צריך להתייחס לקלות שבה אומרים 20-30.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: הכמות היא לא כל כך חשובה.

יאלי השש: בפעם שעברה הוזכרה פרוצדורה, שאומרת שניתן לבצע תהליך של שאיבה ללא שימוש הורמונאלי.

יאלי השש: אנחנו מבקשות, שאם מציגים את הנושא הזה, צריך להראות שיש פחות סיכונים בשאיבה בפרוצדורה הזו ולשכנע את הוועדה בזה שזה נכון.

יאלי השש: אם מציגים את הנושא הזה, אני מבקשת שהוא יוצג בצורה שהיא רלוונטית לחוק.

יאלי השש: אם הוועדה מקבלת שיש הליך שבו ניתן לעשות את השאיבה הזו בצורה שהיא יותר בטוחה לתורמת, אז שגם החוק יגדיר שזו תהיה הדרך היחידה שבה יהיה ניתן לשאוב.

יאלי השש: כלומר, שזה לא יהיה רק משהו שמדברים עליו בעל פה.

מירה היבנר: אני רוצה לומר, שהמשבר שנוצר בעקבות פרשה של בן רפאל הוא משבר קשה, אבל בואו לא נשים את כל יהבנו באותו משבר.

מירה היבנר: עד לאותו משבר גם הנושא של ההיצע והביקוש לא היה מאוזן.

מירה היבנר: כלומר, גם לפני פרשת בן רפאל היה מחסור בביציות.

מירה היבנר: לכן, בואו לא נכניס את כל יהבנו בפרשת בן רפאל.

מירה היבנר: היא היתה חלק עצוב מאוד מהמערכת, אבל היא מאחורינו ואנחנו צריכים ללכת קדימה.

מירה היבנר: בנוגע למשבר האימון - אני יוצאת מתוך הנחה, כמי שיושבת בתוך המערכת הזו, שלרופא יש מטרה אחת והיא לרפא.

מירה היבנר: אם יש בתוך המערכת הזו כמה תפוחים רקובים, אני לא חושבת שזה נכון לבוא ולומר פה, שלרופא יש רק אינטרס אחד - כלכלי עם ניגוד עניינים.

מירה היבנר: דומני, שאנחנו צריכים ללכת מאוד בזהירות ועל קצה האצבעות לפני שאנו מכפישים ציבור כל כך רחב של אנשים שמטרה אחת יש להם – להביא ילדים לעולם לאותן נשים שאין להן ילדים.

יצחק גלנטי: יחד עם זה, החוק צריך למנוע אפשרויות כאלה.

מירה היבנר: דבר נוסף, מי שקורא את החוק רואה שאנחנו הקמנו פה מאגר מידע, שיש לו כמה וכמה תפקידים.

מירה היבנר: אחד התפקידים זה למסור מידע לאותו רופא מבקש, האם אותה גברת שהופיעה בפניו כבר תרמה מקודם.

מירה היבנר: זה המאגר, שיאגור בתוכו את כל המידע הרלוונטי:

מירה היבנר: כמה ביציות שאבת מכל אישה, מה היתה החלוקה שאותה תורמת ביקשה לעשות וכו'.

מירה היבנר: הכל יהיה רשום באותו מאגר מידע.

מירה היבנר: זה נכון, שתפקידו בעיקר לא לעשות מסחור מהעניין הזה.

מירה היבנר: כלומר, כאשר אותה גברת מתנדבת מבקשת לתרום יותר מ-3 פעמים, הכוכבית תאמר עד פה ולא יותר.

מירה היבנר: יש כאן גם פיקוח לטובתה של האישה שרוצה לתרום.

מירה היבנר: אנו רוצים להגן עליה, ואנחנו לא רוצים שזה יהיה עסק או מסחר.

יאלי השש: את מאפשרת ייצוא למחקר.

ג'ודי וסרמן: האם במסגרת אותם 3 פעמים שמותר למתנדבת לתרום, או למטופלת שלא מוגבלת במספר הפעמים בהם היא יכולה לתרום ביציות, יש איזשהו פיקוח כדי להגן על האישה?

מירה היבנר: את מדברת על תורמת מתנדבת.

ג'ודי וסרמן: אני מדברת גם על מטופלת וגם על מתנדבת במסגרת אותם 3 פעמים שמותר לה לתרום.

ג'ודי וסרמן: מהי ההגנה של האישה שם?

ג'ודי וסרמן: איך אנו דואגים שמבחינת בריאות האישה, היא תובא למצב בו זה לא יפגע בבריאותה?

מירה היבנר: אם הבנתי נכון, את שואלת אותי איפה אני שמה מחסום על אינסנטיב של רופא לתת כמויות גדולות של חומר רפואי, על מנת שהיא תבייץ כמה שיותר ביציות.

מירה היבנר: אני מבקשת מאיש המקצוע לענות על כך.

גד פוטשנוק: אני איש פוריות 30 שנה.

גד פוטשנוק: עד לפני חודשיים ניהלתי את המחלקה בבית החולים סורוקה, ואני יושב בחדר הזה בכובע של שירותי בריאות כללית.

גד פוטשנוק: אני חושב שזה הכרחי לשנות את שם החוק ולקרוא לו: "חוק תרומת ביציות לשם הולדה".

גד פוטשנוק: זה יבטא את התוכן של כל מה שנעשה כאן – לאפשר לידה.

אדריאן אלנבוגן: אבל אם אתה נותן שם כזה, אתה כבר הולך ופוסל דבר אחר.

יצחק גלנטי: אני לא הייתי מציע בשלב זה להיכנס לזה.

אדריאן אלנבוגן: לא להיכנס לסמנטיקה, כדי שלא נגיב לסמנטיקה.

גד פוטשנוק: אני רוצה להמשיך ולדבר לגופו של עניין.

גד פוטשנוק: היו"ר העלה את נושא מספר הביציות.

גד פוטשנוק: כאן הועלו שמות ומספרים.

גד פוטשנוק: אני רוצה לעשות הבהרה מקצועית.

גד פוטשנוק: ממוצע של קבלת ביציות מאישה הוא 8-15 ביציות.

גד פוטשנוק: לא כל הביציות אחר כך מופרות.

גד פוטשנוק: אני מצטער שאני פורט את זה למספרים, אבל הרגשתי שיש חוסר בהירות בנושא.

גד פוטשנוק: במקרה הטוב שני שליש מהביציות הופכות להיות עוברים.

גד פוטשנוק: לכן, אנו גומרים בסדר גודל של 7-8 עוברים פר אישה, כאשר מתוכם מחזירים 1-2.

גד פוטשנוק: זה משאיר רזרבה של 3-4 עוברים טובים להמשך.

גד פוטשנוק: אני מוחא בתוקף על מה שנאמר כאן.

גד פוטשנוק: תרומה של 30 ביציות זה סיכון חיים לאישה.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: זה לא נורמאלי וזה לא קורה בדרך כלל.

גד פוטשנוק: אפשרי גם לשלוט על מספר הביציות.

גד פוטשנוק: כלומר, הפרוטוקול שניתן לאותה אישה יכול לעשות את ההבדל בין 10 ל-20 ויותר.

גד פוטשנוק: אני צירפתי מסמך שנשלח לוועדה לפני חצי שנה, עם פירוט מלא של הדברים.

גד פוטשנוק: שם עשיתי את החישוב הברור שישמש בסיס להחלטה, כמה מחזורים ומה נראה סביר.

יצחק גלנטי: האם יש גבול מסוים של מספר ביציות שנשאבות, שממנו והלאה רמת הסיכון עולה באופן דרסטי?

יצחק גלנטי: האם יש משמעות למרווח הזמן בין שאיבה אחת לשנייה?

גד פוטשנוק: יש תשובות ברורות לשתי השאלות.

גד פוטשנוק: לגבי השאלה הראשונה, כאשר אנו עוברים את המספר 16-18 האישה בסיכון.

גד פוטשנוק: אני אישית מדבר על מספרים יותר נמוכים.

גד פוטשנוק: אם מצטטים אותי, אני אומר שמעל 15 ביציות זה סיכון שמשמעו אפילו הימנעות מהחזרת העוברים.

יצחק גלנטי: כלומר, שעד 15 ביציות רמת הסיכון היא סבירה.

יצחק גלנטי: מה לגבי מרווח הזמן בין שאיבה אחת לשנייה?

גד פוטשנוק: מהניסיון המצטבר שלנו, האופטימום אמור להיות בין חודשיים לשלושה.

גד פוטשנוק: נכון שכאשר האישה היא מאוד מבוגרת, אז אפשר לקצר את הזמן, אבל לא פחות מחודשיים-שלושה.

גד פוטשנוק: כאשר מדובר בתורמת שעושה את זה לא לצורך שלה, אמצעי הבטיחות מצדיק פרק זמן של שלושה חודשים.

יצחק גלנטי: האם ניתן לקבוע מראש תהליך שבו לא יילקחו יותר מ-15 ביציות?

גד פוטשנוק: אנחנו הרופאים יכולים לעצור את הגירוי.

גד פוטשנוק: יש חלון מסוים, שאיתו אפשר לשחק יומיים שלושה, שיעשה הבדל ברור במספר הביציות הטובות שתתקבלנה.

יצחק גלנטי: כלומר, התהליך ניתן לשליטה.

גד פוטשנוק: פרט לחריגים.

גד פוטשנוק: אני מסויג, משום ששום דבר ברפואה אינו שחור ולבן.

ג'ודי וסרמן: האם החוק נותן איזושהי התוויה או צורך ללכת אחרי הנחיות מקצועיות של משרד הבריאות?

גד פוטשנוק: יש רמות הורמונים מסוימות שצריך להיעצר בהן.

ג'ודי וסרמן: אבל כל זה לא מופיע בחוק.

ג'ודי וסרמן: אין גם הפניה בחוק לאיזשהו נוהל.

גד פוטשנוק: זה לא צריך להופיע.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: לרופא יש ידיעה על מצבה של האישה, ואז בתור אישה צעירה, תורמת מתנדבת, היא מתאימה.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: הרופא אז לא צריך לדאוג לתחלואה, והוא מתאים לה את הטיפול כרופא.

עופרה בלבן-קשטלנסקי: זאת המקצועיות שלו.

יצחק גלנטי: האם למשרד הבריאות יש תשובה בעניין?

אריה אלדד: אדוני היושב ראש, השאלה היא אחרת.

אריה אלדד: האם משרד הבריאות סבור שראוי לכתוב בחוק או בתקנות, שהרופא המבצע את הגירוי של השחלות לא יחרוג במינון התרופות מעבר למינון הרצוי, כדי לגרום לביוצן של 15 ביציות ולא יותר?

מירה היבנר: משרד הבריאות, כמדיניות קבועה וברורה, איננו מכניס לחקיקה ספרי רפואה, כשם שהוא איננו קובע בכירורגיה או לכל ענף מקצועי אחר מה הם אותם הכללים שלפיהם על כל רופא ורופא לנהוג.

מירה היבנר: משרד הבריאות יוצא מתוך הנחה נכונה, שלרופאי יש תפקיד אחד וזה לרפא.

מירה היבנר: באינסנטיב שלו לא קיים הרצון לרמות ולגרום לנזק.

אריה אלדד: איש אינו מדבר כאן על רמאות.

אריה אלדד: כיוון שלא מדובר בפעולת ריפוי על המתנדבת, יכול להיות שתהיה התנגשות אינטרסים.

אריה אלדד: האם המשרד חושב, שראוי לפרסם הנחיות קליניות, תקנות, חקיקה ראשית, ולבוא ולומר שזה הקו האדום?

מירה היבנר: אני יכולה להמליץ להנהלת המשרד, לבקש מהר"י שהוא יוציא את ההנחיות הברורות.

יצחק גלנטי: פרופ' אלדד, הנושא הזה לא יסתכם בדיון הזה.

מרדכי הלפרין: אני רוצה לענות לפרופ' אלדד.

מרדכי הלפרין: סעיף 6 בחוק אומר משהו בכיוון שלך לגבי שאיבה.

מרדכי הלפרין: ההערה שלך מביאה מקום לשקול, האם לא להכניס את זה גם לגבי הגירוי השחלתי.

מרדכי הלפרין: החוק לא קובע פרוטוקול רפואי, אבל סעיף 6 קובע: "הרופא המטפל וודא כי הפעולה של שאיבת ביציות אינה כרוכה בסיכונים לתורמת המתנדבת, החורגים מן הסיכונים הרגילים הכרוכים בפעולה מסוג זה".

מרדכי הלפרין: השאלה היא, האם יש מקום להכניס סעיף דומה לגבי אישור גירוי שחלתי לצורך תרומת ביציות.

מרדכי הלפרין: בהמלצות ועדת הלפרין זה היה קיים.

מרדכי הלפרין: בדרך זה ירד, ויש מקום שהלשכה המשפטית תשקול אם להכניס סעיף כזה.

אדריאן אלנבוגן: אני רוצה לומר כמה דברים, תחילה כנציג האגודה לפוריות ואחר כך כרופא.

אדריאן אלנבוגן: לשם הפרוטוקול אני רוצה למחות, שמזכירים כאן רופאים שעדיין חברים בקהילה הרפואית, מבלי שאנשים יהיו נוכחים כאן, אחרי שבתי משפט קבעו את דינם.

אדריאן אלנבוגן: עצם הזכרת שמם יכול לפגוע ברופאים רבים אחרת, ועל זה אני מוחא.

אדריאן אלנבוגן: אני חושב, שזה לא מן הראוי.

אדריאן אלנבוגן: אני מבקש להפסיק להשתמש ברופאים כאלה ואחרים, שיכול להיות שהם תפוח רקוב, אבל זה יכול להיות בעל השלכה מאוד גדולה על ציבור גדול מאוד של רופאים שעובדים ופועלים נאמנה.

אדריאן אלנבוגן: החוק עצמו הוא חוק מצוין, למרות שיש לי השגות לגבי סעיפים מסוימים.

אדריאן אלנבוגן: אני רוצה לפנות לגברת מאישה ולאישה ולומר לה, כי החוק הזה בא להסדיר בדיוק מה שאת מבקשת.

אדריאן אלנבוגן: החוק הזה בא להחזיר את הגלגל לצורה ולפסים נכונים חוקיים וישרים.

אדריאן אלנבוגן: אני רוצה לקרוא את שני המשפטים הפותחים של החוק: "תקנות בריאות העם המסדירות את נושא ההפריה החוץ גופית מתירות תרומת ביציות רק מאישה המצויה בטיפולי הפריה, שמתן הביציות עשוי לסייע לטיפול רפואי בה.

אדריאן אלנבוגן: החוק המוצע נועד להסדיר את ההיבטים השונים הכרוכים בשאיבה ותרומת ביציות במדינת ישראל, והשימוש בביציות אלו".

אדריאן אלנבוגן: מטרת החוק היא למנוע מעתה ואליך את כל מה שהיה בעבר.

אדריאן אלנבוגן: אנחנו צריכים לתת את דעתנו על העתיד ולא על העבר.

אדריאן אלנבוגן: פעם אחת ותמיד צריך להפסיק את כל המסחרה שהיתה בעבר.

אדריאן אלנבוגן: החוק מוצע בא ונותן מענה מסודר ומאורגן להפליא לדאגתנו לטיפול בתורמת ובנתרמת.

אדריאן אלנבוגן: הדבר הזה לא קיים היום, כאשר הנשים צריכות לנסוע לחו"ל.

אדריאן אלנבוגן: הערה רפואית טהורה – אנחנו יכולים לשלוט במספר הביציות שאנחנו יכולים לקבל בגירוי שאנחנו ניתן.

אדריאן אלנבוגן: אם יש מצבים כמו מצב של הבשלת ביציות בתנאי מעבדה, הדבר תלוי בתורמת.

אדריאן אלנבוגן: לא כל שיטה מתאימה לכל בן אדם ולכל פציינט.

אדריאן אלנבוגן: צריך לתת זכות רפואית חופשית לרופא המטפל, להחליט מהו הטיפול הטוב ביותר, האמין ביותר, נטול הסכנות עבור כל מטופל ומטופל.

יצחק גלנטי: אני רוצה לסכם את הישיבה.

יצחק גלנטי: אני הייתי מבקש מחה"כ אלדד, לנהל את ועדת המשנה בנושא של תרומת ביציות.

אריה אלדד: תודה, אדוני.

אריה אלדד: צריך לקבוע את הרכב הוועדה.

יצחק גלנטי: אם כך, המשך הדיונים בנושא יועבר לוועדת המשנה, שתכין את כל העבודה על החוק ותביא את זה לאישור מליאת הוועדה.

אריה אלדד: אני רוצה לומר, שאין לי ספק שהנושא הוא סבוך.

אריה אלדד: יש פה היבטים אתיים, הלכתיים, מגדריים, חברתיים, כלכליים ומוסריים.

אריה אלדד: זה סבך דומה למה שהיה בחוק ההשתלות.

אריה אלדד: אני מבקש מהמשתתפים סבלנות.

אריה אלדד: אני לא מתכוון לרוץ, ולנסות לחתוך בשבועיים של דיונים את הדברים.

אריה אלדד: גם אם בסוף ברור לי שיישארו חילוקי דעות, אני רוצה לנסות להגיע למצב שבו אנו מגשרים על מרב חילוקי הדעות האלה, ולא חותכים דברים בדיונים מהירים.

יצחק גלנטי: אני חייב לומר דברי שבח לחה"כ פרופ' אלדד, על העבודה הנפלאה שעשה בחוק תורמת אברים.

יצחק גלנטי: אתמול הגענו למצב שבו נוכל להעביר אותו לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק גלנטי: פרופ' אלדד קח את הנושא החדש לניהולך.

יצחק גלנטי: אנו מודים לך מקרב לב.

יצחק גלנטי: תודה רבה, הישיבה נעולה.