הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 89, 2008-03-09 15:00

סופה לנדבר: צהריים טובים.

סופה לנדבר: אנחנו נמצאים כאן בהוסטל, דיור מוגן לאנשים שלא נהנים מחוק תעריפי חשמל סוציאלי.

סופה לנדבר: אני אסירת תודה שהגעתם לכאן.

סופה לנדבר: נפגשתי עם כל השרים הנוגעים ליישום החוק, אני מודה לחברת החשמל ולמשרד הרווחה על כך שכבר אלפי אנשים התחילו לקבל את מה שמגיע להם.

סופה לנדבר: יש כמה אלפי אנשים שגרים בדיור מוגן ובהוסטלים שדומים להוסטל הזה ולא מקבלים את תעריפי החשמל הסוציאלי וחשוב לי שגם אנשים אלה יהנו ממה שהחוק נותן.

דן וינשטוק: אני אתאר בתחילה את הבעיה ולאחר מכן את הפתרון באופן עקרוני ואני מקווה שתוך כדי הדברים יגיע משה בן יאיר ראש אגף הנדסה מרשות החשמל, שהם אמונים על הפתרון ואני חושב שיש לו פתרון עקרוני לבעיה.

דן וינשטוק: הבעיה הבסיסית היא שהתיקון לחוק משק החשמל שמאפשר למי שזכאי לזה ליהנות מתעריפים, באופן מעשי מבוסס על זה שמי שזכאי לזה יש לו מונה משלו, מונה של חברת החשמל.

דן וינשטוק: זה כנראה נכון להרבה מאוד זכאים ואפילו לקשישים שגרים בערים השונות, אבל לא בהוסטלים.

דן וינשטוק: את זה החוק צפה ובזה הוא מטפל ולאלה שייכים אותם אנשים שהזכירה חברת הכנסת לנדבר, שכבר נהנים מהחוק.

דן וינשטוק: ההבדל מבחינה טכנית בין מה שתיארתי שלו החוק יודע לתת פתרון לבין המצב פה, כמו שראינו אותו בסיור שעשינו כאן, הוא שלמבנה הזה יש מונה אחד, המונה זה גם הגבול החוקי בין חברת החשמל לבין הצרכן ומבחינת חברת החשמל כל המבנה הזה הוא צרכן אחד.

דן וינשטוק: ברור לגמרי שהצרכן הזה, אני לא יודע להגיד מה המעמד המשפטי שלו, אבל הוא וודאי לא כזה שהוא יכול ליהנות מהחוק.

דן וינשטוק: זה לא אדם, זה לא אדם עם הכנסה נמוכה, ולכן נוצרה פה לקונה מסויימת שבה מי שהוא בעל המונה, שזה כנראה הבעלים של ההוסטל, למרות שמאחורי המונה הזה עומדים הרבה מאוד אנשים, אין לנו את האפשרות במצב הנוכחי לזהות את בעל המונה כמי שזכאי.

דן וינשטוק: זאת הבעיה.

דן וינשטוק: אני לא אומר שהיא לא פתירה, אבל זאת הבעיה שקיימת בהוסטל הזה ובעוד הוסטלים רבים.

דן וינשטוק: לבעיה הזאת באופן עקרוני ישנם שני פתרונות.

דן וינשטוק: הפתרון הפשוט, אבל הוא לא כל כך מתאים לכם, זה היה להפוך כל אחד מכם, או כל דירה או חדר, לצרכן.

דן וינשטוק: אז אם יש לנו פה 64 דיירים, להכניס לפה 64 מונים, להפוך כל אחד מכם לצרכן של חברת החשמל ואז מי מכם שזכאי ואני מניח שזה רובכם, היה מקבל.

דן וינשטוק: הפתרון הזה הוא פתרון יקר כי להפוך כל אחד מכם לצרכן זה מחייב השקעה של כמה אלפי שקלים וזה כנראה לא הצד החזק שלכם, אחרת לא היינו מתכנסים פה.

דן וינשטוק: אז זה הפתרון העקרוני אבל הוא לא מתאים לכם.

דן וינשטוק: הפתרון השני, שזה הפתרון שאנחנו מנסים ללכת עליו, זה פתרון שמצד אחד יאפשר לנו למנות את החשמל שמגיע לכל אחד מכם, כי בבנין הזה חוץ מהחשמל שכל אחד מכם צורך יש גם צרכני חשמל אחרים, יש את המעלית שלה וודאי לא מגיעה ההנחה, יש את תאורת הפרוזדורים שגם היא לא זכאית להנחה, אז אנחנו צריכים למצוא פתרון טכני, וזה לא מסובך, שבו מונים את החשמל של מה שאתם צורכים בדירה שלכם, השקעים והתאורה שלכם, על זה לתת למי שמגיע לו, שזה אני מניח רובכם, את ההנחה, אבל את המידע הזה שחברת החשמל אין לה נגישות אליו כי המונה הזה שלכם הוא לא מונה של החברה והיא לא קוראת אותו, לא מקרוב ולא מרחוק, איכשהו להעביר בצורה אמינה לחברת החשמל בלי שבדרך בעל ההוסטל יחתוך איזה קופון.

דן וינשטוק: זאת המהות של הפתרון.

מדאה פלג: אבל זה קיים, לכל דייר בנפרד, הם מקבלים גם חשבון.

דן וינשטוק: את אומרת שהתשתית הטכנית הנדרשת כבר קיימת.

מדאה פלג: בהחלט.

דן וינשטוק: אז עכשיו נשארה לנו רק בעיה קטנה, הסדרה משפטית.

זהבית נגלר: אם זה קיים אז מה הבעיה.

זהבית נגלר: אם קיימים מונים אז איך זה שלא מקבלים את הזכאויות, אולי המקור של הבעיה הוא אחר.

זהבית נגלר: אנחנו באים עם זה שהבעיה היא במקום שאין מונים, להגיע לצרכן.

זהבית נגלר: אם יש צרכנים שיש להם חשבון,

מדאה פלג: קיים מונה, מספר מונה, הכל יש.

סופה לנדבר: אתה מבין שיש כעס גדול כאן מפני שהם לא יכולים להבין שהם לא קיבלו עד היום את מה שמגיע להם.

סופה לנדבר: טכנית, כמה זמן אנחנו צריכים כדי לפתור את הבעיה הזאת?

דן וינשטוק: אין כוונה לגזול מכם, זה די ברור לכולם, אפשר להיות בעד החוק או נגד החוק, אבל ברגע שהוא התקבל הוא מחייב.

דן וינשטוק: זה די ברור שמבחינת רוח החוק אף אחד לא חשב על הסיטואציה הזאת ואז אמר שלא ניתן להם את מה שמגיע, לא חשבו על זה, זה קורה הרבה פעמים שבהתחלה בתיקונים לחוק,

סופה לנדבר: בחוק חשבו, אנחנו לא ידענו ואף אחד לא יכול היה לתאר שאנשים שנתנו להם להיות בהוסטלים ובדיור מוגן, ונציגי חברת חשמל והתשתיות היו בישיבות בוועדת הכלכלה, אף אחד מכם לא אמר לנו שיש בעיה.

סופה לנדבר: הרי זה ידוע שקיים דיור מוגן במדינת ישראל, אנחנו לא יכולים לתאר שיש סיטואציה כזאת.

סופה לנדבר: אני מבקשת שלא תגלגל את זה לחוק, תגלגל את זה לחברת החשמל.

דן וינשטוק: אני מקבל את הבקשה שלך אבל כדי לתקן סיטואציה לקויה צריך לזהות קודם כל שיש סיטואציה.

דן וינשטוק: לדעתי אף אחד לא זיהה אותה, אני יכול לדבר בשם עצמי, הייתי בחלק מהדיונים האלה ושר התשתיות תמך בתיקון הזה לחוק, ואני לא זיהיתי את הסיטואציה.

דן וינשטוק: מי שקובע את התעריפים ואת ההסדרים וכל מה שקשור לצד הכספי של חשבונות חשמל, זה גוף בשם רשות החשמל, זה גוף עצמאי, הוא לא חלק ממשרד התשתיות או משרד האוצר או מכל משרד אחר.

דן וינשטוק: אומרת חברת הכנסת סופה לנדבר, בצדק מבחינתה, שפתרון שמבוסס על תיקון חוק ואפילו על תיקון תקנות לא קביל עליה כי זה הליך שיקח יחסית הרבה זמן.

דן וינשטוק: אני יכול להבין אותה והפתרון שמשה בן יאיר יתאר, חלקו לפחות נמצא במגרש יותר נמוך מבחינת ההיררכיה של החוק, במשהו שנקרא אמות מידה והתיקון או היצירה של אמת מידה חדשה זה משהו מאוד מהיר, לאין ערוך יותר מהיר מתיקון חוק או תיקון תקנות, זה ללא חתימה של שר, זאת ישיבה של מועצת רשות, גוף של ארבעה אנשים שמתקן את זה.

דן וינשטוק: לכן מבחינת זמן, ברגע שתהיה הסכמה שהפתרון הוא הפתרון אני חושב שלפחות בצד של אמת המידה זה יהיה מהיר.

דן וינשטוק: יכול להיות שיקח יותר זמן במקומות בהם אין מונים ובמקומות שבהם יש מונים זה יהיה יותר מהיר.

משה בן יאיר: הבעיה היא בעיה שידועה מזה זמן.

סופה לנדבר: מאז יישום החוק.

משה בן יאיר: נכון ונציגים של הרשות גם היו בוועדה הביעו את עמדתם.

משה בן יאיר: מכיוון שראיתי שהבעיה הזאת פותחת שורה של בעיות אחרות, החלטתי להיכנס לעובי הקורה וכרגע הפתרון שאני מציע הוא כזה.

משה בן יאיר: בלי מונה אין על מה לדבר, אם אין דרך שהצרכן הזה יהיה צרכן רשום בצורה כלשהיא של מישהו, אין בכלל על מה לדבר, כי אנחנו לא יודעים מה הוא צרך ואיך יתחשבנו איתו.

משה בן יאיר: מונה חייב להיות.

משה בן יאיר: בלי מערכת מנייה אי אפשר להתחשבן.

משה בן יאיר: בגז יש מערכת מנייה, בטלפונים יש מערכת מנייה, בכל מקום יש מערכת מנייה, בלי מערכת מנייה אי אפשר לפתור את הבעיה ולכן חייבים מערכת מנייה.

משה בן יאיר: לא חייבים מערכת מנייה יקרה.

משה בן יאיר: בירור שאני עשיתי בחברה אחת, אבל אני יודע שקיימות חברות נוספות בשוק, מתברר שיש מונים מאוד יעילים, מאוד חכמים ומאוד זולים.

משה בן יאיר: המספרים שאני קיבלתי הם כאלה: 25 דולר עולה מונה שהוא לערוץ אחד, זה מונה רב ערוצי, זה מונה שיכול למנות 36 ערוצים בו זמנית ל-36 דיירים, 25 דולר לדייר.

משה בן יאיר: נוסיף על זה את עלות ההתקנה שזה עוד כ-25 דולר, מדובר על 50 דולר לדייר.

משה בן יאיר: אני מבין שהיקף הבעיה הוא כ-8,000 דיירים, היקף הבעיה מסתכם ב-40 אלף דולר, צריך לקחת בחשבון שעל העלות הזאת תתווסף עלות חודשית של דולר אחד לדייר.

סופה לנדבר: מי ישלם את ה-400 אלף דולר האלה?

משה בן יאיר: זאת שאלה שהיא לא לפתחה של הרשות, אבל זאת בעיה יותר פשוטה מאשר 50 מליון שקל.

משה בן יאיר: הרשות לא מעודדת וגם לא משלמת בעבור מונים, הכסף יצטרף להימצא בצורה כזאת או אחרת, לא דרך הרשות.

סופה לנדבר: על כמה אנשים מדובר כיום?

משה בן יאיר: אני הבנתי שהיקף הבעיה הוא 8,000 דיירים.

דן וינשטוק: זה בהנחה שלכל ה-8,000 אין מונים, אני שומע שלפחות פה יש אז זה כנראה קצת פחות.

סופה לנדבר: מה שיש כאן, בהוסטל הזה,

משה בן יאיר: אני לא יודע מה יש כאן,

אליהו אבישר: המונה כאן קורא את כל הקריאות של הדיירים, אבל מבחינת חברת חשמל היא מקבלת רק צרכן אחד.

משה בן יאיר: אני חוזר ומדגיש, אני לא באתי לפתור את בעיית ההוסטל הזה, אני בא לתת פתרון כולל, זאת המדיניות של הרשות.

משה בן יאיר: אני מבין שיש הוסטל נוסף שנמצא בחדרה והוסטל אחר שנמצא בנורדיה ואני מניח שגם שם יש את אותה בעיה.

משה בן יאיר: הבעיה מתחלקת לשני חלקים, בעיה של מונים, ואת הבעיה הזאת חייבים לפתור באמצעות התקנת מונה, אין דרך אחרת, ההיבט הנוסף הוא ההיבט של התשלום, כיצד יעבור התשלום.

משה בן יאיר: את הבעיה הזאת העליתי בפני יושב ראש הרשות, ואני מדבר כרגע כנציג הרשות, מה שאנחנו הולכים כנראה לתפור, וזה כרגע נמצא בעבודה, צריך לקחת בחשבון שאלה תהליכים לא קצרים, אלה תהליכים שלוקחים זמן, אנחנו מדברים על התחשבנות בין שני ספקי שירות חיוני.

משה בן יאיר: ספק שירות חיוני אחד הוא ההוסטל הזה כדוגמה לעומת חברת החשמל שהיא ספק שירות חיוני אחר.

משה בן יאיר: לכן יש כאן

משה בן יאיר: מערכת התחשבנות בין שני ספקי שירות חיוני.

משה בן יאיר: ברגע שאנחנו נתפור את אופן ההתחשבנות הזה במסגרת אמות המידה, אנחנו נוכל לפתור את הבעיה.

סופה לנדבר: כמה זמן זה יקח?

משה בן יאיר: אני לא יכול לתת כרגע לוחות זמנים.

משה בן יאיר: העבודה הזאת נוגעת ללב ליבה של פעילותה של הרשות בכל מה שנוגע לרפורמה במשק החשמל ולכן אני מנוע מלתת לוחות זמנים מפורטים.

משה בן יאיר: אני יכול להגיד שהיקף הבעיה לא מצטמצם רק אצלם, הלחץ עלינו נוצר גם מכיוונים אחרים, מכיוון של ניהול מחסור במשק החשמל.

משה בן יאיר: אנחנו יצאנו בהסדר של פיסגה ניידת, שזה הסדר שמתגמל צרכנים בגין הורדת צריכה מהרשת בשעות השיא ויש לנו בעיה עם צרכנים דומים נניח בקיבוץ או למשל ברשות שדות התעופה ששם יש להם צרכני משנה והצרכנים האלה לא יכולים,

סופה לנדבר: אתה מדבר עכשיו על קיבוצים שזה לא מעניין אותנו, אני רוצה שהקשישים האלה יהנו מהחקיקה הזאת.

משה בן יאיר: כבוד חברת הכנסת, אני פה בדיוק בשביל זה.

משה בן יאיר: אני בא מתוך רצון כן לעזור ולא להיות עוד בירוקרט, אבל חייבים להבין שקביעה של מערכת ההסדר פה, לא נוכל לקבוע דרך אחרת או פורמטים אחרים של הסדרים לצרכנים אחרים באשר הם במסגרת הסדרים אחרים, זה הכל יצטרך להיות כמכלול אחד.

משה בן יאיר: אנחנו ניתן עדיפות גבוהה לפתרון של הסוגיה הזאת.

משה בן יאיר: קודם כל צריך לקצר את התהליכים באמצעות התקנת המונים, שהמשמעות של זה יכולה להיות יציאה למכרז.

משה בן יאיר: זה לוקח זמן.

משה בן יאיר: גם אם מחר תהיה אמת מידה כתובה זה עדיין לא יפתור את הבעיה.

סופה לנדבר: האנשים האלה יקבלו רטרואקטיבית מחודש ספטמבר את מה שמגיע להם לפי החוק.

משה בן יאיר: אני לא משפטן בשביל לענות על השאלה הזאת.

דן וינשטוק: ההיגיון שלי אומר שאיפה שאין מונה זה לא יוכל להיות, כי אף אחד לא ידע מה היה.

שבתאי אלבוחר: יש בעיה של רטרואקטיביות מכיוון שמדובר בצרכן חשמל ומי שלא היה צרכן חשמל לא יכול לקבל רטרואקטיבית לתקופה שלא היה צרכן חשמל.

סופה לנדבר: אם הדיירים מוכנים לשלם את ה-50 דולר האלה?

משה בן יאיר: לא מדובר רק ב-50 דולר אלא גם בדולר לחודש.

יואל מיכלסון: יש להם מונים פנימיים, הבעיה שזה לא מונים של חברת חשמל.

משה בן יאיר: אני אמרתי שאני באתי לפתור בעיה כוללת, לא באתי להתייחס להוסטל הספציפי הזה.

משה בן יאיר: אני הבנתי שיש הוסטלים שבהם אין מונים בכלל, אז קודם כל התייחסתי לאלה שאין להם מונים, שחייבים להיות להם מונים.

סופה לנדבר: אתה רוצה לראות מה יש כאן?

משה בן יאיר: לגבי מונים קיימים, אנחנו נרצה להסדיר את המערכת באופן כזה שהמונים האלה, במידה והם מונים הקבילים על הרשות, ויש אמת מידה שמגדירה מה הוא מונה הקביל על הרשות, זה יהיה מונה שאפשר יהיה לקרוא בו והוא יחשב כמונה לכל דבר לצורך ההתחשבנות.

משה בן יאיר: אנחנו ננהל את הדיונים על כך במסגרת מקצועית, עד כה הנושא לא היה שלם ולא היה סגור בזמן הישיבות הקודמות מכיוון שהטכנולוגיות האלה לא היו קיימות ולא היו מספיק מפותחות ואני מדבר על כמה חודשים אחורה.

זהבית נגלר: אבל הבעיה היא לא בעיה של טכנולוגיה.

זהבית נגלר: יש לנו בעיה אחרת והיא בעיה קונספטואלית, שהבעיה הזאת ככל שהיא מוכרת לנו היא הבעיה של ההוסטלים שאנחנו ניסינו את הענין הזה של תעריף חברתי להכניס כמה שיותר מהר, יש פה הצעה שמתייחסת לכל המבנה שלנו ביחסים שלנו עם הלקוחות שלנו והמבנה שלנו, גם החוק וגם אמות המידה שאתם אומרים שלא צריך לעשות יותר מדי שינויים בהם, מתייחסים לזה שחברת החשמל מי שהיא מכירה אותו זה הצרכן הרשום אצלה והמונים הם מונים של חברת חשמל והדיוק והאחזקה זה הכל נתונים שחברת חשמל עובדת לפיהם וזאת המערכת שתופסת לגבי כל העבודה של חברת החשמל.

משה בן יאיר: והיא לא תשתנה.

זהבית נגלר: מה שאתה אומר עכשיו זה שאתה מכיר בזה שיש מונה משנה, בלי לדבר עם חברת החשמל, אתה מכיר בזה שחברת החשמל כגוף שאחראי על הקריאה של המונים צריכה לקבל קריאה של גורם אחר ולהפוך להיות ספק של חשבונות ולא של חשמל ויש לנו בעיה עם זה.

זהבית נגלר: זה שבאתם מתואמים זה מאוד מרשים אבל היה צריך להכניס גם את חברת החשמל לדיון הזה.

זהבית נגלר: זה נכון שיש פה בעיה והבעיה לא נעימה לאף אחד, והיא לא פשוטה, אבל היא מכלול.

זהבית נגלר: לנו יש דפוסי עבודה שאנחנו עובדים לפיהם ואנחנו מכירים את המונים שלנו ואנחנו מתקינים אותם, נכנס פה מישהו בתווך שאנחנו לא יכולים,

סופה לנדבר: אני לא יודעת מי אחראי ומי אשם, אני לא רוצה לכעוס אבל אני כועסת.

סופה לנדבר: אתם הייתם בכל הישיבות, אנחנו חוקקנו את החוק ובזמן העברת החוק הייתם היועצים שלנו.

סופה לנדבר: אני לא מומחית בנושא אבל אף אחד מכם לא אמר שאי אפשר לבצע אותו.

סופה לנדבר: אני דורשת פתרון מיידי ואני דורשת החזר לאנשים האלה מחודש ספטמבר ואתם צריכים לתת לי עכשיו פתרון.

סופה לנדבר: תפתרו את הבעיה ותחזרו אלי עם פתרון.

משה בן יאיר: אני מבקש להבהיר.

משה בן יאיר: הרגולטור במשק החשמל אלה האנשים שיושבים כאן ואני.

משה בן יאיר: אני אומר את דעתי על סמך שיחה עם יושב ראש הרשות, על סמך דיונים שאנחנו מקיימים בצורה קדחתנית ברשות על מנת לפתור לא רק את הבעיה הזאת אלא בעיות אחרות שהם חלק מהמערכת.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לבעיות אחרות.

סופה לנדבר: אני כמחוקקת לא צריכה לבשל את הדברים שאני עכשיו חייבת לבשל, אני חייבת בגלל שאני עומדת מול האנשים האלה ואני מקבלת כל יום טלפונים וכעס גם מהתקשורת ומדובר ב-8,000 איש שמגיע להם.

משה בן יאיר: צריך להבין שיש כאן הליכים בירוקרטיים שחייבים לתת את המענה והפתרון והנה את רואה דוגמה להתנגדות.

זהבית נגלר: אבל ההתנגדות היא לא על הענין הזה.

זהבית נגלר: זה פופוליסטי להגיד את זה.

זהבית נגלר: אנחנו מכירים בבעיה הזאת, החברה נרתמה והקימה מוקדי שירות לצורך הענין הזה וניסתה לעזור לאנשים גם כשלא היה להם מכתב מהביטוח הלאומי.

יצחק קינן: אני מייצג את חברת הניהול של ההוסטל הנוכחי.

יצחק קינן: כשאנחנו הקמנו את ההוסטל התקשרנו לחברה הכי טובה בשוק שמחזיקה מונים ומפעילה מונים.

יצחק קינן: אני לא כל כך בקיא במערכת אבל אני מניח שלא היינו מתקשרים אם לא היה להם תו תקן ושזה מכשיר טוב.

אליהו אבישר: אני מאשר את דבריך מסיבה אחת פשוטה, עצם העובדה שחברת החשמל מקבלת את המנייה של המונה כמכלול,

יצחק קינן: אני מניח שיש לא מעט הוסטלים כמונו, אז לפחות חלק מהבעיה היא כבר לא בעיה, אם יש עוד לא מעט הוסטלים כמונו ואני משוכנע שכל הוסטל שמכבד את עצמו התקין מונה ראוי, מונה עם תו תקן, ומדוייק.

יצחק קינן: אני חושב שהבעיה היא לא כל כך בעיה ואפשר לפתור את זה.

משה בן יאיר: אני אחדש לך, המונה הזה נבדק במעבדות של חברת החשמל.

יצחק קינן: אם כך הבעיה היא לא כל כך בעיה.

זהבית נגלר: אבל מה זה המונה הזה, מי יבדוק את הזכאות, מי יאשר את הזכאות, אנחנו הקמנו לצורך הענין הזה מערכת שלמה.

משה בן יאיר: אני את הדיון המקצועי לא אקיים איתך ולא כאן.

בלה רון: אם אתה זורק פה הצעה שאנחנו לא שמענו עליה שום דבר, אני חושבת שיש לנו בעיה עם זה, כי גם אנחנו לא רוצים להצטייר כמי שהוא נגד.

בלה רון: גם אם אני לא יושבת כמפקחת אלא רק עובדת בחברת חשמל, גם אני רוצה לעזור, אבל מה שאתה פותח פה זה לא בעיה רק של הוסטלים, זאת בעיה הרבה יותר רחבה וזה משתמע שאנחנו מתעקשים על איזה שהיא שטות ולא רוצים לעזור.

משה בן יאיר: אני מבקש לציין, אם זה לא הובן כהלכה, חברת החשמל אל אשמה.

סופה לנדבר: רבותי, מוזר לי שלא נפגשתם לפני כן.

סופה לנדבר: הייתם צריכים להגיע לכאן עם פתרון.

סופה לנדבר: בהוסטל הזה חיים אנשים שמגיע להם, מה אנחנו עושים עם זה?

משה בן יאיר: אני דיברתי עם מנהל אגף השיווק בחברת החשמל לפני שלושה שבועות, הוא מכיר את הבעיה, אמרתי לו שחייבים להגיע לפתרון, הוא הסכים איתי שפתרון שיהיה הגיוני וסביר יהיה מקובל גם עליו.

משה בן יאיר: את הפתרון הזה לא פירטתי בפניו עדיין.

משה בן יאיר: אנחנו בשבוע הבא מקיימים דיון ברשות שהמטרה שלו היא לסגור את ההסדר הזה יחד עם עוד שורה של דברים אחרים שיש להם השלכה ישירה לסוג הפתרון הזה, ברגע שתהיה הסכמה רחבה ברשות אנחנו נוציא עקרונות, אנחנו לא נוציא אמת מידה מכיוון שאמת מידה לוקח זמן לכתוב, אנחנו נוציא עקרונות, נבקש מהחברה להתייחס אליהם, ניפגש איתה ונסגור את הקצוות.

סופה לנדבר: שבועיים זה מספיק?

משה בן יאיר: את קוצבת אותי בזמן, שבועיים זה קצר.

סופה לנדבר: אני רוצה שלחג האנשים האלה יקבלו משהו.

משה בן יאיר: שבועיים זה קצר, אני צריך לפחות חודש.

סופה לנדבר: עד סוף מרץ אתה תספיק?

משה בן יאיר: אני אעשה מאמץ.

סופה לנדבר: אני רוצה שלפני ה-26 במרץ יהיה פתרון לבעיה.

מדאה פלג: הייתי רוצה לשאול משהו.

מדאה פלג: נכון שאתה לא פותר רק את הבעיה של המקבץ שלנו, אבל בכל זאת הייתי רוצה לתאר לך את מה שקורה פה, האם אתה רואה פתרון.

מדאה פלג: אנחנו מנוהלים על ידי חברת QLC אבל בחברת החשמל רואים מונה ציבורי אחד של כל החברה, יחד עם זאת לכל דייר יש מונה.

מדאה פלג: יש קריאה לכל דייר.

מדאה פלג: לפני שהם משלמים הם מקבלים הודעה מ-QLC כמה הם אמורים לשלם.

אליהו אבישר: חברת החשמל לא מכירה בזה.

מדאה פלג: האם אתה רואה כאן פתרון?

משה בן יאיר: כן.

משה בן יאיר: אני רואה פתרון.

משה בן יאיר: חברת החשמל תמשיך להתחשבן ישירות מול הצרכן הגדול, מול החברה עצמה, היא לא מכירה ביתר הדיירים כצרכנים.

משה בן יאיר: הפתרון שלעתי הוא הנכון זה שהמונה שלכם, אתם מסוגלים לקרוא אותו באמצעות QLC, אתם תגישו את החשבון לחברת החשמל בגין הצריכה של כל הדיירים ותגידו שאלה ואלה זכאים, שמית, אם החברה תרצה היא תקרא את המונים האלה בקריאה מרחוק, אם היא לא תרצה היא לא תקרא את המונים, אבל לצורך הענין מנגנון ההתחשבנות יהיה מנגנון כזה שאתם מדווחים לחברה והחברה היא זאת שתצטרך להחזיר לכם את הכסף ואתם תעבירו אותו לצרכנים.

משה בן יאיר: הצרכן הרשום בהגדרה שלנו ובהגדרה של חברת החשמל לא נפגע, זה לא שדייר הקצה הוא צרכן של החברה, אם היא רוצה לאמת את הנתונים הנמסרים לה היא יכולה לקרוא את המונים האלה.

יואל מיכלסון: אני רוצה רק להבהיר, חברת החשמל רוצה לתת את ההנחה לכולם.

יואל מיכלסון: אנחנו נותנים את ההנחה רק לפי רשימה שאנחנו מקבלים מהביטוח הלאומי, אני לא בטוח שכל 64 הדיירים שגרים בהוסטל הזה הם זכאים של הביטוח הלאומי.

יואל מיכלסון: הרעיון היה לפתור את הבעיה לאלה שזכאים לפי החוק ואם בין ה-64 יש 30 שלא זכאים אז אין מה לדבר.

מדאה פלג: לא שלושים, יש אולי שישה דיירים.

דן וינשטוק: עצם המגורים בהוסטל הוא וודאי לא תנאי מספיק בשביל לקבל.

משה בן יאיר: אתם ספק שירות חיוני, אתם מספקים שירות שהוא חיוני לצרכנים האלה, נכון להיום אתם חייבים ברשיון, אתם לצורך הענין עבריינים כי מי שמחלק חשמל לפי החוק חייב ברשיון ואתם מחלקים חשמל.

משה בן יאיר: אני רק מנסה לחדד את הבעיה.

סופה לנדבר: מי שעובר על החוק זה משרד הקליטה.

סופה לנדבר: הם קיבלו את זה כאחד מהתנאים של המכרז.

משה בן יאיר: מכיוון שאתם ספקי שירות חיוני, אתם מוכרים חשמל לצרכנים אחרים, אתם חייבים ברשיון ולמעשה חלים עליכם כל החובות שחלים על ספק שירות חיוני שהיום זה חברת החשמל ומחר זה אתם וקיבוצים וכו'.

משה בן יאיר: הם יהיו צרכנים רשומים שלכם ולכן אין בזה שום עבירה על החוק.

משה בן יאיר: אנחנו מנסים לפתור פה איזה שהיא מערכת מאוד מורכבת ולמצוא פתרון לכל הגורמים.

סופה לנדבר: ב-26 למרץ בשעה עשר בבוקר אנחנו נקיים ישיבה ובה אני אדרוש פתרון.

סופה לנדבר: תודה רבה, הישיבה נעולה.